ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3849/19

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1193/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Вінгаль В.М.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Національної поліції України в Чернігівській області, Державна казначейська служба України,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Головне управління Національної поліції України в Чернігівській області,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 07.08.2019, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Павелко Р.С. звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області (далі по тексту - ГУНП в Чернігівській області) й Державної казначейської служби України (далі по тексту - ДКСУ), в якому просив стягнути на користь ОСОБА_1 з держави через ДКСУ за рахунок коштів державного бюджету України 30000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання цих коштів з єдиного казначейського рахунку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2018, яке набрало законної сили 22.01.2019, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 133357 від 14.09.2018, винесену інспектором Чернігівського відділення Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 255 грн 00 коп. за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУАП. Протиправним притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 завдано значних душевних страждань внаслідок приниження честі і гідності, порушення нормальних життєвих стосунків.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку ДКСУ. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що факт заподіяння позивачеві моральної шкоди незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності посадовою особою органу Національної поліції України є доведеним, що цей факт є підставою для покладення відповідальності за завдану позивачеві шкоду на державу на підставі ст.ст. 1174, 1176 ЦК України та що враховуючи характер порушення прав ОСОБА_1 , глибину фізичних і душевних страждань останнього, ступінь вини особи, яка завдала йому моральної шкоди, розмір відшкодування цієї шкоди ОСОБА_1 , виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, належить визначити в сумі 500 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ГУНП в Чернігівській області просить вказане рішення скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди відповідачами, не наведено обґрунтування її розміру та підстав, які призвели до заподіяння йому моральних страждань;

- до ОСОБА_1 не було застосовано адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, які відповідно до ст. 1176 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди особі, на яку незаконно накладено ці види стягнень.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так у справі встановлено наступне.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2018, яке набрало законної сили 22.01.2019, у справі № 548/1752/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Чернігівського відділення поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення встановлено таке:

- 14.09.2018 інспектором Чернігівського відділення Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 винесено постанову серії НК № 133357 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУАП та на останнього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн 00 коп. У цій постанові інспектора зазначено, що о 13 год. 38 хв. 14.09.2018 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF XF 95.430/ KRONE SPD 27, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-17 29 км. Менського району Чернігівської області, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу з масою понад 12 т заборонено» та проїхав в зону дії цього знаку на транспортному засобі масою більше 12 тонн, чим порушив пп. 3.15 розділу 33 ПДР України. Цим же судовим рішенням зазначену постанову інспектора визнано такою, що винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, та скасовано. Наведене підтверджено копією постанови у судовій справі № 548/1752/18 (арк. 12-17);

- протиправне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності завдало йому душевних страждань, моральних переживань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

У справі встановлено, що моральну шкоду ОСОБА_1 (фізичній особі) спричинено інспектором Чернігівського відділення Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 (посадовою особою органу державної влади) ухваленням незаконної постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУАП.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, а також прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. У її частині 1 зазначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення таких незаконних дій: незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, тобто в усіх інших випадках заподіяння шкоди переліченими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто в порядку ст.ст. 1173, 1174 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається на державу, а не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду. Таку ж правову позицію висловлено Верховним Судом України 25.05.2016 у справі № 6-440цс16.

Розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди місцевим судом визначено виходячи з встановлених та описаних вище характеру й способу завдання цієї шкоди, а також тривалості її перетерплювання.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються. Так:

- посилання ГУНП в Чернігівській області на те, що до ОСОБА_1 не застосовувалося адміністративне стягнення у виді арешту чи виправних робіт як на підставу для відмови у відшкодуванні моральної шкоди суперечить приписам ст. 1174 ЦК України;

- твердження про те, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди відповідачами і що останнім не наведено обґрунтування розміру цієї шкоди та підстав, які призвели до заподіяння йому моральних страждань, є юридично неспроможним;

Отож оскаржуване рішення є законним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області відхилити, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: