ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 621/2531/17

провадження № 22-ц/818/4592/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору неукладеним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року, ухвалене суддею Шаховою В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 21600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання за договором Банк виконав, надавши відповідачці кредитний ліміт у вказаному розмірі. Відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2017 року мається заборгованість у розмірі 83234,14грн., яка складається з: 3899,76грн. - заборгованості за кредитом; 71330,42грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3802,33грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250грн. - штраф (фіксована частина), 3951,63грн. - штраф (процентна складова), яку Банк просить стягнути з ОСОБА_2 .

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору неукладеним.

В обгрунтування зустрічного позову зазначила, що заява-анкета, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи не є належним доказом укладення кредитного договору, оскільки вони не містять усіх істотних умов договору. Банком не були дотримані вимоги ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про усі кредитні умови. Таким чином з посиланням на ч.2 ст. 19 вказаного Закону вважає, що Банк ввів її в оману. Також Банком, всупереч п. 4 ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлені дискримінаційні правила зміни відсоткової ставки. Крім того, зазначає, що договір є неукладеним через відсутність встановлених законодавством умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, необхідних для його укладення.

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача за первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав заяву про розгляду справи за відсутності представника Банку.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив ззадовольнити зустрічну позовну заяву з підстав наведених у ньому.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2008 року у розмірі 70799,80грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1360,96грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору неукладеним - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення тіла кредиту, заборгованості по відсоткам та пені - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з неї на користь Банку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3139,42грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2147,36грн.; в частині стягнення пені в розмірі 900грн. відмовити; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що умова договору щодо права кредитора змінювати розмір процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, оскільки Законом України «Про захист прав споживачів» передбачена заборона банкам змінювати відсоткову ставку по споживчому кредиту.

Надані Банком Умови та Правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування до суду в жодній мірі не підтверджують той факт, що саме ці документи і в цій редакції були надані банком при підписання заяви в 2008 році, оскільки на протязі періоду з 2008 року по 2019 рік правила неодноразово змінювалися і крім того на них відсутній її підпис.

Що стосується розміру заборгованості, то нею у відзиві на первісну позовну заяву наведено свій розрахунок заборгованості, згідно якого сума, яка підлягає стягненню з неї складає 5287,78грн. (сальдо 3139,42грн. * 22,8% * 3 роки).

Все решта необгрунтовано, безпідставно, незаконно нараховані суми.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості, що не спростовано будь-якими доказами з боку відповідача та його представника.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, однак вважав, що сума визначеної в позові заборгованості по сплаті відсотків підлягає зменшенню з 71330,42грн. до 66000,06грн., а саме за період з 25 березня 2008 року до 31 липня 2007 року, тобто до закінчення строку дії перевипущеної картки.

Що стосується пені, то вона підлягає стягненню в межах річного строку позовної давності (з 08 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року) в розмірі 900грн., згідно розрахунку Банку.

Вимоги Банку про стягнення з відповідача фіксованої частини та процентної складової штрафу, що зазначені у розрахунку, як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

В анкеті - заяві відображені відомості про отримання кредитної картки - «Універсальна», визначений строк дії картки до 03.12., визначена валюта кредитування - гривні, встановлений кредитний ліміт - 500 грн., визначена базова процентна ставка - 1,9 % в місяць із розрахунку 360 днів у року. Зазначено, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки. Зазначено про можливі способи погашення заборгованості за кредитним лімітом: або внесення готівкових коштів або списання коштів з відповідної платіжної картки.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона отримала повну інформацію про умови кредитування. Банк має право у будь-який час збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з користування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та Умови та Правила надання банківських послуг.

За умовами укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем кредитного договору від 17 квітня 2008 року Банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого Банком розрахунку станом на 30 вересня 2017 року мається заборгованість у розмірі 83234,14грн., яка складається з: 3899,76грн. - заборгованості за кредитом; 71330,42грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3802,33грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250грн. - штраф (фіксована частина), 3951,63грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині розміру заборгованості тіла кредиту та відсотків, а також в частині стягнення пені, тому в іншій частині рішення суду колегією не переглядається.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, в анкеті - заяві відображені відомості про отримання кредитної картки - «Універсальна», визначений строк дії картки до 03.12., визначена валюта кредитування - гривні, встановлений кредитний ліміт - 500 грн., визначена базова процентна ставка - 1,9 % в місяць із розрахунку 360 днів у року. Зазначено, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки. Зазначено про можливі способи погашення заборгованості за кредитним лімітом: або внесення готівкових коштів або списання коштів з відповідної платіжної картки. Також, у заяві міститься застереження, що Банк має право у будь-який час збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Крім того, Банком надана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій детально та чітко розписані умови кредитування: пільговий період, процентна ставка, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи, тощо. Вказана довідка була підписана ОСОБА_2 .

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з 19.04.2008 року по 16.02.2015 здійснювався рух грошових коштів по особовому рахунку відповідача шляхом зняття грошових коштів з рахунку та їх часткове повернення на погашення виниклої заборгованості. Кредитний ліміт зазначений у розмірі 4000 грн. Заборгованості за тілом кредиту складає 3899 грн. 76 коп., що є меншим за встановлений кредитний ліміт.

За таких, обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що Банком доведена сума боргу за тілом кредиту у розмірі 3899 грн. 76 коп., у зв`язку з чим вона має бути стягнута з відповідача.

Разом з тим, відповідач в відзиві просила застосувати позовну давність.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Матеріали справи свідчать про те, що строк дії перевипущеної картки закінчився у липні 2017 року включно, разом з чим закінчився і строк кредитування, тому строк позовної давності необхідно рахувати з 01 серпня 2017 року, а банк звернувся до суду 08 листопала 2017 року, тобто в межах трьох років.

Крім того, як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 користувався кредитною карткою та останній платіж у рахунок погашення заборгованості вносила 16 лютого 2015 року, тобто, в межах загальної позовної давності у три роки щодо щомісячних платежів.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 22,80 % на рік, яка, як вбачається із наданого Банком розрахунку була змінена, а саме: з 01.01.2013року по 31.03.2015року на 34,80%, та остаточно змінена з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року на 43,20%.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Проте доказів повідомлення боржника про підвищення розміру процентної ставки позивачем не надано.

Посилання Банку на те, що зміна (підвищення) процентної ставки узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, колегія суддів не приймаються.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 квітня 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08 листопада 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, розрахунок заборгованості по сплаті відсотків Банком проведено поза межами дії кредитного договору.

Відповідно до частини другої ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Остання перевипущена карта була строком дії до липня 2017 року, тобто до 31.07.2017 включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 липня 2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 серпня 2017 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 01.08.2017.

Отже, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитним коштами має бути розрахована за період з 25 березня 2008 року по 31 липня 2017 року та лише за первісною відсотковою ставкою визначеною у заяві позичальника, а саме 1,9 % в місяць із розрахунку 360 днів у року, що становить 22,80 % на рік, яка становитиме 2973,32грн.

За таких обставин, саме зазначена суму заборгованості по сплаті відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Що стосується заборгованості по пені, то вона підлягає стягненню в межах спеціального строку позовної давності (один рік).

Як свідчать матеріали справи, Банк звернувся до суду з позовом - 08.11.2017, таким чином з відповідача підлягає до стягнення заборгованість з пені починаючи з 08.11.2016.

Проте, як вірно було встановлено судом першої інстанції, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, тобто з 01 серпня 2017 року, таким чином вимога позивача про стягнення нарахованої неустойки за усі 12 місяців перед звернення кредитора до суду є необґрунтованою, а підлягає задоволенню лише до 31 липня 2017 року, розмір якої, згідно наданого Банком розрахунку складає 900грн.

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладених обставин справи рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2013 року у розмірі 66000,06грн - проценти за користування кредитними коштами підлягає зміні, а саме зменшенню розміру заборгованості процентів за користування кредитними коштами з 66000,06грн. до 2973,32грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом - змінити.

Зменшити розмір заборгованості по процентам за користування кредитом з 66000,06грн. до 2973,32грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко