ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/2066/19 19

Провадження № 22-ц/818/4474/19

16 жовтня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

орган, дії якого оскаржуються Московський відділ Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 24 липня 2019 року у складі судді Онупко М.Ю. по справі № 641/2066/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. щодо визнання дій неправомірними та скасування розрахунку заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії, стягувач - ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. щодо визнання дій неправомірними та скасування розрахунку заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії, стягувач - ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги з урахуванням уточнень зазначає, що рішенням Комінтернівського районного судом м. Харкова від 11 червня 2010 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2010 року та до досягнення дитини повноліття або змінення матеріального становища сторін. Починаючи з червня 2010 року він добровільно за згодою між ним та відповідачем перераховував на карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_2 грошові кошти через банківські відділення як аліменти для утримання його доньки. З 14 червня 2010 року по 30 листопада 2018 року включно він здійснив перекази на загальну суму 96100 грн., а ОСОБА_2 приймала грошові кошти та їх не повертала.

ОСОБА_2 подала до Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавчий лист від 08 лютого 2013 року про примусове стягнення аліментів.

В грудні 2018 року він довідався про те, що згідно розрахунку від 01 грудня 2018 року старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області заборгованість по сплаті аліментів складає 141026,92 грн.

Заявою від 15 січня 2019 року він повідомив державного виконавця про сплату аліментів на користь ОСОБА_2 шляхом перерахування на її особисту карту грошових коштів у період з 2010 по 2018 рік та надав копії квитанцій про сплату.

01 січня 2019 року він отримав новий розрахунок заборгованості по аліментам, в якому зазначалось, що сума по квитанціям становить 94431 грн. та переплата по виконавчому листу становить 10915,49 грн.

01 лютого 2019 року він отримав на свою адресу новий розрахунок заборгованості по аліментам в якому зазначено про заборгованість по аліментам в сумі 144355,59 грн. станом на 01 лютого 2019 року.

11 березня 2019 року він отримав відповідь начальника Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, в якій було зазначено з посиланням на ОСОБА_2 про те, що він жодної виплати на користь дитини не здійснював.

Просить визнати дії старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області неправомірними, визнати довідку-розрахунок від 01 лютого 2018 року та від 01 лютого 2019 року, складеною старшим державним виконавцем Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Попович Н.А. незаконною, визнати кошти перераховані ним на банківську карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на загальну суму 96000 грн. аліментами, що були сплачені ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4

Державний виконавець Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала. 31 серпня 2018 року до Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-308/201 виданого 08 лютого 2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця від 03 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження, вжито заходи примусового виконання за вказаним виконавчим провадженням у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження». 22 жовтня 2018 року до відділу надійшла заява ОСОБА_2 з проханням надання інформації стосовно ходу виконавчого провадження, та з проханням врахувати те, що ОСОБА_1 більше дев`яти років не приймає матеріальної, моральної та фізичної участі в вихованні та навчанні дитини, та не відшкодовує коштів за сплату комунальних платежів за квартиру, в якій він прописаний. Крім того, 10 грудня 2018 року до відділу надійшла заява боржника із додатком копій квитанцій щодо переказу грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на суму 94431 грн. Державним виконавцем з урахуванням наданих копій квитанцій був здійснений перерахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 01 січня 2019 року була визначена переплата по сплаті аліментів у розмірі 10915,49 грн. Проте під час проведення подальших виконавчих дій державним виконавцем була виявлена помилка: при виготовленні розрахунку не були враховані зміни у положеннях п. 1 ст. 194 СК України, а саме необхідність стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. При розрахунку були враховані три останні роки, через виявлення цієї помилки державним виконавцем 01 лютого 2019 року був виготовлений новий розрахунок заборгованості. Окрім того пояснила, що їй незрозуміло яку довідку про розрахунок від 01.02.2018 року просить заявник визнати незаконною, оскільки виконавче провадження було розпочато 03.09.2018 року та державний виконавець жодних довідок розрахунків від 01.02.2018 року не складала.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 24 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що державний виконавець при складанні розрахунку заборгованості по аліментам від 01 лютого 2019 року діяла у відповідності до закону та в межах наданих їй повноважень, а тому вимоги щодо визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання довідки-розрахунку від 01 лютого 2019 року незаконною задоволенню не підлягають. Вимога заявника про визнання коштів аліментами та спір щодо розміру заборгованості по аліментам можуть бути заявлені в позовному провадженні, а тому скарга задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу.

Він сплачував аліменти на банківську картку ОСОБА_2 рівними частинами та щомісячно без зазначення «аліменти» , тобто без призначення платежу, оскільки вимогами Постанови Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 передбачено, що призначення платежу зазначається тільки в платіжному дорученні або в меморіальному ордері. В разі перерахунку коштів на банківську картку призначення платежу не передбачено.

У відзиві на апеляційну скаргу Московський ВДВС ГТУЮ Харківської області просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю призначення платежу державним виконавцем на вимогу стягувача здійснено перерахунок заборгованості, що відповідає вимогами чинного законодавства.

Дії державного виконавця є такими, що вчинені в межах повноважень та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку.

08 лютого 2013 року видано виконавчий лист.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01 грудня 2018 року згідно виконавчого листа № 2-3087/2010 від 08 лютого2013 року заборгованість складає 141026,92 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01 січня 2019 року наявна переплата по аліментам у сумі 10915 грн. 49 коп.

На заяву стягувача державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість станом на 01 лютого 2019 року складає 144355,59 грн.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Виходячи з наведеного, судовий контроль за виконанням судових рішень при розгляді скарг на дії державного виконавця полягає у перевірці дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, а будь-які спори сторін виконавчого провадження стосовно розміру нарахованої заборгованості по аліментам мають бути розглянуті судом в порядку позовного провадження за зверненням таких осіб.

Встановлено, що стягувач звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що боржник не погоджується з розрахунками заборгованості за аліментами, проведеними державним виконавцем і вважає, що розмір заборгованості, визначений у розрахунку не відповідає здійсненим ним платежам, не взято до уваги квитанції на суму 94431 грн., та станом на 01 січня 2019 року наявна переплата у сумі 10915 грн. 49 коп.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції представник ВДВС стягувач категорично заперечує щодо зарахування платежів на суму 94431 грн. в якості аліментів та вважає проведений державним виконавцем розрахунок заборгованості за аліментами правомірними, вказуючи, що такі кошти від ОСОБА_1 вона отримувала , однак це суми в погашення боргу.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку щодо наявності спору про розмір аліментів, який підлягає розгляду в порядку позовного , а не окремого провадження. Однак, при цьому судом визнано правомірними дії державного виконавця щодо здійснення розрахунків з визначенням суми заборгованості, а тому ухвала підлягає скасуванню у повному обсязі з відмовою з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 24 липня 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. щодо визнання дій неправомірними та скасування розрахунку заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії, стягувач - ОСОБА_2 відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко