Справа № 676/5841/19
Номер провадження 2/676/2291/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

при секретарі Маневич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Кам`янець - Подільської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що органом опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації встановлено, що відповідачка по справі ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та ін.. Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1980 року народження відносно малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник Кам`янець - Подільської районної державної адміністрації - Шклярук О.М., позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила задовольнити його в повному обсязі. Зазначила про те, що дитина з вересня 2019 року перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації "Подолянчик", який знаходиться у м. Хмельницький, де за дитиною здійснюється належний догляд , утримання та виховання дитини.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що періодично навідується в Центр соціально-психологічної реабілітації "Подолянчик", де зустрічається з сином, не ухиляється від виконання батьківських обов`язків/ Ппросить не позбавляти її батьківських прав. Також відповідачка зазначила, що придбала будівельні матеріали для проведення ремонту у будинку, облаштовує дитячу кімнату, для того щоб її син міг проживати з нею.

Заслухавши сторони. вивчивши матеріали справи в повному об`ємі. суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина підтверджується Рішенням №98 комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації, №1897/01-31 від 28 серпня 2019 року.

В висновку №1899/01-31 від 28 серпня 2019 року Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації вказано, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1980 року народження, відносно малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки №01-16/120 від 18 липня 2019 року виданої КУ "Гуменецький територіальний центр соціального обслуговування" вбачається, що 18 липня 2019 року у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), згідно рішення виконкому Гуменецької сільської ради від 18.07.2019 року №111, було вилучено малолітню дитину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та влаштовано у Кам`янець - Подільську центральну районну лікарню.

З акту про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров`ю та життю від 17 липня 2019 року вбачається, що на основі доповідної записки директора ТОВ санаторію "Лісова пісня", комісія здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , під час обстеження було встановлено, що житловий будинок та прилегла територія знаходять в неналежному стані, санітарно-гігієнічні норми порушені. Мати - ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що є загрозою для життя та здоров`я дитини. З метою недопущення подальшого перебування в умовах, що загрожують здоров`ю та життю неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісія вважає за доцільне вилучити його з подальшим влаштуванням в Кам`янець-Подільську центральну районну лікарню.

З довідки про склад сім`ї №315 від 18 липня 2019 року вбачається, що в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Виконавчим комітетом Слобідо-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №31 від 14 жовтня 2011 року.

З довідки-характеристики №2 від 18 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони: мало приділяє своєму сину ОСОБА_1 2011 року народження уваги стосовно харчування, виховання, та догляду, зовсім не піклується про стан здоров`я, про що свідчить неодноразові візити соціальної служби, постійно поступають скарги в старостат усні скарги відносно ОСОБА_2 , стосовно її поведінки.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

У ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Тлумачення ч. 2 ст. 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (ст. 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (ст. 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (ст. 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (ст. 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (ст. 177 СК України).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, встановлено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Оскільки відповідач недостатньо опікується сином , наслідком чого є періодичне погіршення побутових умов його проживання , суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітнього сина від матері і передачі його органу опіки та піклування з покладанням на останнього обов`язку по здійсненню контролю за виконанням матір`ю своїх обов`язків, змін в її ставленні до виховання дитини, забезпечення йому належних умов проживання та навчання.

При цьому суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина вона може бути позбавлена батьківських прав у судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись 5,12,13, 81, 259-263, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Відібрати малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері - ОСОБА_2 і передати його органу опіки та піклування.

Попередити ОСОБА_2 , 1980 року народження, що у випадку ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вона може бути позбавлена батьківських прав.

Покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 25 жовтня 2019 року

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О