У Х В А Л А

21.10.2019 Справа №607/23447/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ромазан В.В.

з участю секретаря судового засідання Мотиль Б.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстроване за ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: - кафетерій-колибу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52), загальною площею 298,4 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; - заклад дозвілля, загальною площею 141,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - заклад дозвілля, загальною площею 1248,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та накладення арешту на зареєстроване за ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), загальною площею 61,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування поданої заяви вказав на те, що ОСОБА_2 має намір звернутися в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 , предметом якого буде: визнання недійсним договору дарування від 09.12.2013 року, зареєстрований під №2796 посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М., згідно якого ОСОБА_5 Ф. подарував ОСОБА_4 кафетерій-колибу, загальною площею 298,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору дарування від 09.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 заклад дозвілля, загальною площею 141,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання недійсним договору дарування від 11.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 нежитлове приміщення, загальною площею 61,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; визнання недійсним договору дарування від 11.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 заклад дозвілля, загальною площею 1248,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання права власності на кафетерій-колибу (за адресою: АДРЕСА_1 ), заклад дозвілля (за адресою: АДРЕСА_3 Транспортна АДРЕСА_4 буд. АДРЕСА_2 а), нежитлове приміщення (за адресою: АДРЕСА_3 ); заклад дозвілля (за адресою: АДРЕСА_1 ). Свої вимоги буде обґрунтовувати тим, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_6 та рідною сестрою ОСОБА_4 28.08.2006 року їй було заподіяно тілесні ушкодження, які в подальшому негативно вплинули на її психологічний стан. За наслідком отриманих травм заявниці було встановлено І групу інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці ОСОБА_6 помер. У зв`язку із отриманням фізичних та психологічних травм, заявниця не знала про стан нерухомого майна її батька після його смерті, так як перебувала у постійному нестабільному психологічному стані та мала незадовільний стан здоров`я та завжди вважала, що вищезазначене нерухоме майно після смерті її батька у рівних частках належить їй, її рідним братам ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат заявниці - ОСОБА_4 ОСОБА_2 після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 дізналась, що за життя її батько ОСОБА_6 подарував її рідному брату ОСОБА_4 зазначене спірне майно. Вказала, що її батько під час укладення договорів дарування не міг усвідомлювати значення своїх дій, оскільки у момент їх укладення мав психічні та поведінкові розлади, про що було відомо її брату ОСОБА_4 Заявниця вважає, що саме через те, що її батько страждав психічними та поведінковими розладами, її брат спонукав їх батька до укладення спірних правочинів. Також, заявниця вважає, що через укладення вищенаведених спірних правочинів порушено її спадкові права після смерті батька. Необхідність накладення саме такого заходу забезпечення позову обґрунтовувала тим, що після смерті ОСОБА_4 на даний час відкрита спадкова справа №01/2019 у якій заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .. Вищезазначене спірне майно, на яке просить накласти арешт заявниця, може перейти у порядку спадкування до ОСОБА_1 чи до ОСОБА_8 , які у свою чергу зможуть розпорядитися ним на власний розсуд, у тому числі відчужити на користь третіх осіб. На даний час стало відомо заявнику, що вищевказане спірне нерухоме майно уже зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 182506427 від 26.09.2019). Крім цього, за померлим ОСОБА_4 залишається зареєстроване нежитлове приміщення (за адресою: АДРЕСА_3 ), що підтверджується інформаційною довідкою № 182518195 від 26.09.2019 року, свідоцтво про право власності на яке у порядку спадкування може бути видане нотаріусом його спадкоємцям. Заявниця зазначає, що у разі задоволення її позову, майно яке за спірними правочинами набув ОСОБА_4 втратить статус спадкового майна, право власності на яке на її думку повинно бути визнано за нею, як спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_6 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження кафетерію-колиби (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52), загальною площею 298,4 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №1978, виданого 25.09.2019 р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л.; закладу дозвілля (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), загальною площею 141,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №1980, виданого 25.09.2019 р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л.; закладу дозвілля (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52), загальною площею 1248,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №1979, виданого 25.09.2019 р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили. Заборонено приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. вчиняти дії, пов`язані із видачею свідоцтва на право власності у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), загальною площею 61,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстроване за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі Договору дарування №2815, посвідченого 11.12.2013 р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М., до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили.

ОСОБА_1 10.10.2019 року звернулася до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову у якій зазначила, що приймаючи спірну ухвалу про забезпечення позову суд не вирішив питання щодо зустрічного забезпечення. Зазначила, що орієнтовна ринкова вартість майна, що якого судом забезпечено позов, становить 10 000 000 гривень. Внаслідок забезпечення позову ОСОБА_1 позбавлена можливості відчужити відповідне майно за наявною ринковою ціною. Зміна курсу національної валюти до вільно конвертованих валют в період розгляду справи, а також негативні тенденції в економіці України можуть істотним чином вплинути на ринкову вартість вказаного майна в сторони зниження його вартості, що завдасть істотної матеріальної шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 . З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 вважає, що зустрічне забезпечення позову повинно становити не менше 10 000 000 гривень.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав письмові заперечення на подану заяву про зустрічне забезпечення позову, відповідно до яких вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом з`ясовано, що 15 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, а саме із вимогами про визнати недійсним договорів дарування від 09.12.2013 року, договору дарування від 11.12.2013 року, а також визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом №1979, №1978, №1980 від 15 вересня 2019 року згідно яких право власності на заклад дозвілля (за адресою: АДРЕСА_1 колибу АДРЕСА_5 за АДРЕСА_6 : АДРЕСА_7 ), заклад дозвілля (за адресою: АДРЕСА_2 ) з 25.09.2019 року перейшло до ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1 та 4 частиною першою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС України від 10 квітня 2019 року у справі за №753/2380/18ц.

Як вбачається із матеріалів заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 є громадянкою України, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України, а саме : АДРЕСА_1 , що підтверджено копією належного їй паспорту громадянина України ; є інвалідом першої групи, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 27.01.2016 року,

Крім цього, суд зазначає, що заявником ОСОБА_1 не подано суду доказів, які б підтверджували, що майновий стан ОСОБА_2 або її дії, можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому суд вважає, що заходи забезпечення позову, які він застосував своєю ухвалою 03 жовтня 2019 року є співмірними заявленим позовним вимогам ОСОБА_2 . Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також, суд зазначає, що у поданій заяві ОСОБА_1 . відсутні докази, які б визначали можливу суму заподіяних збитків ОСОБА_1 внаслідок неможливості відчуженні його відповідачем у даний час, зниження його вартості в майбутньому. Крім цього, суд наголошує, що внаслідок вжиття ним заходів забезпечення позову він не позбавив можливості відповідача користування спірним майном.

За наведених обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149, 150, 154 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан