Справа № 138/2151/19
Провадження №:8/138/3/19
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Коняги В.А.,

представника заявника ОСОБА_1 К. ОСОБА_2 .,

стягувача ОСОБА_3 ,

представника стягувача адвоката Совгири Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 30.08.2019 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 ОСОБА_4 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що 30.08.2019 Могилів-Подільський міськрайонний суд за заявою ОСОБА_3 видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_4 вважає, що у даній справі є істотні обставини, які не були відомі ОСОБА_3 на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а відтак і не були встановлені судом.

Так, ОСОБА_3 вказала, що дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На підтвердження таких обставин ОСОБА_3 надала довідку № 3877 від 21.08.2019 про склад осіб, зареєстрованих за її адресою проживання. Відповідно до цієї довідки до таких осіб належать ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_5 Заявник вважає, що така довідка не є підтвердженням того, що дитина сторін перебуває на утриманні саме ОСОБА_3 . Також заявник зазначає, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про видачу судового наказу саме ОСОБА_4 утримував їхню дитину, так як ОСОБА_3 в той час перебувала у відпустці та не отримувала заробітну плату. Натомість ОСОБА_4 26.08.2019, тобто після подання заяви про видачу судового наказу та до винесення судового наказу, перерахував на рахунок дитини аліменти у сумі 10000 грн. для придбання одягу та речей для школи. Також 27.08.2019 ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 . На обґрунтування позову ОСОБА_4 отримав за місцем проживання довідку № 225 від 04.09.2019, відповідно до якої дитина ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_4 . За таких підстав відповідно до ч. 8 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України заявник просить переглянути судовий наказ від 30.08.2019 за нововиявленими обставинами, скасувати даний наказ та відмовити ОСОБА_3 у заяві про видачу судового наказу.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.09.2019 відкрите провадження у справі за заявою ОСОБА_4 , ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено розгляд заяви по суті та визначений стягувачу строк для подання відзиву, а боржнику відповіді на відзив.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 заяву підтримала з підстав, викладених у заяві, та просила заяву задовольнити повністю. Суду додатково пояснила, що стягувач не довела право грошової вимоги стягнення аліментів. При цьому ОСОБА_4 добровільно виконує обов`язок по утриманню дитини. Зазначила, що нововиявленими та істотними для вирішення даної справи обставинами є те, що на дату винесення судового наказу ОСОБА_4 сплачував кошти на утримання дитини, проживав з дитиною в одній квартирі, а також 27.08.2019 звернувся до суду із позовом про стягнення на його користь аліментів на утримання суду. Однак 03.09.2019 у відкритті провадження за даним позовом відмовлено.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_3 та її представник адвокат Совгира Л.В. заяву не визнали та просили у задоволенні заяви відмовити. Представник стягувача пояснила, що між сторонами існує конфлікт, внаслідок якого вони звертаються до суду із позовами різного характеру. Посилання боржника на те, що він добровільно утримує дитину, не відповідає дійсності, так як з липня 2019 року він не дав на потреби дитини жодної копійки. Кошти у сумі 10000 грн., про які боржник зазначає, що ці кошти надані на утримання дитини, насправді боржник сплатив за проданий мопед сина. Також те, що ОСОБА_4 вказує, що 10000 грн. сплатив в рахунок аліментів, підтверджує, що він визнає, що стягувач має право такої грошової вимоги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

21.08.2019 ОСОБА_3 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

30.08.2019 Могилів-Подільський міськрайонний суд виніс судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 за № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що один із батьків має право звернутись до суду з вимогами про стягнення аліментів, за таких умов:

- другий з батьків не виконує свого обов`язку, визначеного ст. 180 СК України в частині утримання дитини;

- зазначений обов`язок повністю виконує той з батьків, хто звертається за аліментами, тобто, дитина перебуває на утримані позивача чи заявника;

- дитина, про утримання якої йдеться проживає з матір`ю чи батьком, який звертається до суду з такими вимогами.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_3 вказала, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Однак, обґрунтовуючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 як на нововиявлені обставини посилався на те, що він як батько здійснює витрати на утримання сина, який, крім цього, проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

В підтвердження своїх вимог сторони надали довідки про осіб, які зареєстровані та які входять до складу сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Такими особами є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Однак встановити із даних довідок, з ким саме із батьків проживає дитина та на чиєму утриманні перебуває, не представляється можливим. Відтак суду не надані докази, хто саме має право вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини сторін.

Враховуючи порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, визначений Цивільним процесуальним кодексом України, суд не має можливості у наказному провадженні з`ясувати усі обставини спору, який виник між сторонами з приводу стягнення аліментів на утримання їхньої дитини.

У будь-якому разі справи чи окремі процесуальні питання, які розглядаються в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) або без виклику сторін, мають своє обмеження щодо реалізації права бути вислуханим, від чого залежить забезпечення права бути почутим (рішення ЄСПЛ у справі «Fomin v. Moldova», п. 22-34).

Ефективність розгляду справи досягається тоді, коли сторони мають право надати суду ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом, що знаходить своє відображення у судовому рішенні, яке й буде свідчити про справедливість здійсненої судової процедури. Право бути вислуханим, як відзначив Європейський Суд у рішенні у справі «Fomin v. Moldova» у п. 31, не тільки включає можливість робити подання суду, але й обумовлює наявність обов`язку суду відобразити у рішенні причини, тобто, вказати, чому відповідні аргументи були прийняті або відхилені. Ці положення означають, що процесуальною формою забезпечення права бути вислуханим є мотивувальна частина рішення, яка, як зазначають дослідники, свідчить, що сторони почуті.

Обмеження права бути вислуханим збалансоване законодавством можливістю перегляду відповідного рішення судом, який це рішення ухвалив, що значно спрощує порядок перегляду правового питання. Це стосується і можливості скасування судового наказу (ст. 170 ЦПК України).

Враховуючи, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий у відсутність відповідача, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень, суд приходить до висновку, що під час перегляду зазначеного наказу за нововиявленими обставинами, з метою дотримання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме права бути вислуханим судом, мають бути враховані усі доводи і аргументи відповідача, навіть якщо вони за своєю суттю не є нововиявленими, однак, мають суттєве значення для справи, оскільки відповідач позбавлений права оскаржити вказаний наказ у будь-який інший спосіб.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що із поданої ОСОБА_3 заяви не вбачається виникнення у останньої права грошової вимоги на стягнення з ОСОБА_4 аліментів. До заяви не додані беззаперечні докази перебування дитини саме на утриманні ОСОБА_3 , в той час як обоє з батьків є працевлаштованими, мають можливість матеріально забезпечувати дитину та обоє зареєстровані за адресою проживання дитини. Враховуючи наявність між батьками спору щодо права на отримання аліментів, останній має бути розглянутий судом у позовному провадженні.

Відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 щодо скасування за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.08.2019 та про відмову ОСОБА_3 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання спільної дитини.

Керуючись ст. 141, 180, 181 ч. 3, 183 ч. 5 СК України, ст. 161 ч. 1 п. 4, 165 ч. 1 п. 8, 170 ч. 8, 423-429, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 30.08.2019 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, задовольнити повністю.

Скасувати судовий наказ, виданий 30.08.2019 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області у справі № 138/2151/19 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відмовити ОСОБА_3 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Лисенко

Повне судове рішення складене 22.10.2019.