ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2644/19 Справа № 175/3670/18 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року

по справі за поданням старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевича Олексія Валерійовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року старший державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Ясюкевич О.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 54607630 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 201/12045/15-ц, виданого 01.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором № 014/133356/3178/74 від 20.07.2007 року в сумі 198 028,97 доларів США, що по курсу НБУ складає 5 294 336,14 грн.

04 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення у справі № 201/12045/15, виданого 01.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

29 листопада 2017 року право вимоги за кредитним договором № 014/133356/3178/74 від 20.07.2007 року, за договором іпотеки № 7568/3178/305653 від 20.07.2007 року, де ОСОБА_1 є майновим поручителем, який забезпечує виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/133356/3178/74 від 20.07.2007 року, було передано за договором про відступлення прав вимоги від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПАТ "Комерційний індустріальний банк". 29.11.2017 року право вимоги за вказаними вище договорами було відступлене ПАТ "Комерційний індустріальний банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" шляхом укладення договорів про відступлення прав вимоги.

16 квітня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та замінено сторону виконавчого провадження ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2016 року у цивільній справі № 201/12045/15-ц на правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс".

При здійсненні дій спрямованих на виконання рішення про стягнення заборгованості з визначеного виконавчим документом боржника, державним виконавцем, майно на яке можливо звернути стягнення в межах виконання даного рішення не виявлено, а саме згідно відповідей з реєструючих органів, майно на яке можливо звернути в межах суми стягнення за виконавчим документом належне боржнику відсутнє. Грошові кошти та інше рухоме майна, на яке можливо звернути стягнення в межах виконання даного рішення належні боржнику на виявлено.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд надати дозвіл на звернення стягнення та подальшу реалізацію будинку та земельної ділянки АДРЕСА_2 , які не зареєстровані в законному порядку, однак належать ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л. 20.07.2007 року за № 4294 та № 4298 за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2018 року подання задоволено.

Надано дозвіл на звернення стягнення та подальшу реалізацію будинку та земельної ділянки АДРЕСА_2 , які не зареєстровані в законному порядку, однак належать ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л. 20.07.2007 року за № 4294 та № 4298 за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить вказану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що при проведенні виконавчих дій виконавцеві стало відомо, що згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 5338559, іпотекодавцем є ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням), об`єкт обтяження - будинок, адреса: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_2 , підстава обтяження - договір іпотеки від 20.07.2007 року, запис внесений приватним нотаріусом Юрченко Л.Л.

Також встановлено, що 20.07.2007 року між Дніпропетровською ОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступало ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", а на час звернення ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_2 з іншої сторони, було укладено кредитний договір № 014/133356/3178/74.

20 липня 2007 року між банком з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, було укладено договір іпотеки № 7568/3178/305653.

Відповідно до п.1.1,1.2. Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором виступає будинок та земельна ділянка АДРЕСА_2, які належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л. 20.07.2007 року за № 4294 та № 4298.

Відповідно до пункту 3.1.4. зазначеного договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати таке право відповідно до п.5 Договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення.

До теперішнього часу боржник ніяких заходів щодо належного виконання рішення суду по справі № 201/12045/15-ц не здійснив, заборгованість не погасив, обізнаний про виконавче провадження, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 12.09.2017 року.

Відповідно до умов договорів купівлі-продажу від 20.07.2007 року, укладених між покупцем - ОСОБА_1 та продавцем - ОСОБА_3 , предметом якого є будинок НОМЕР_1 (загальною площею 263,6 кв.м., з яких житлова 108,1 кв.м. та прилеглі господарські будівлі і споруди) та земельна ділянка НОМЕР_1 (площею 1500 кв .м. , наданій у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - -05-010-032), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно будинок та земельна ділянка АДРЕСА_2 залишається за колишнім власником.

Тобто, боржник придбав нерухоме майно, на підставі нотаріально посвідчених договорів, передав його в іпотеку банку, та умисним діями щодо його не вжиття дій, щодо його реєстрації у встановленому Законом порядку, ухиляється від виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме: виконавчий лист у справі № 201/12045/15-ц, виданий 01.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 5 294 336,14 грн.

Отже, станом на поточну дату, виконавець немає змоги звернути стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки та земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності за боржником.

Виходом виконавця за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що ні боржник, ні члени його родини фактично не мешкають в зазначеному будинку.

Згідно довідки, виданої виконкомом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_2 . За вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований, малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані.

Задовольняючи подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з підстав його обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що у боржника відсутнє інше майна необхідне для повного, швидкого виконання рішення суду в розмірі та обсязі для задоволення заборгованості за виконавчим листом.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Згідно ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до цієї норми, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, належним чином не дослідив та не перевірив стан відкритого виконавчого провадження для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме,о факту вчинення державним виконавцем повного обсягу виконавчих дій у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", такі докази матеріали справи не містять.

Зазначені порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що призвело до однобічного розгляду питання.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко