Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 141/1061/15-ц

провадження № 61-22054св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Державна санітарно-епідеміологічна служба України ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України»

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року у складі колегії суддів: Стеблюк Л. П., Вавшка В. С., Іващука В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної санітарно-епідеміологічни служби України ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 17 січня 2013 року вона прийнята на посаду лікаря епідеміолога, а згодом переведена на посаду завідувача відділення організації епідеміологічних досліджень Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень, на якій працює і на даний час. Укладаючи вищевказаний трудовий договір, вона прийняла на себе зобов`язання виконувати роботу, визначену посадовою інструкцією, з урахуванням внутрішнього трудового розпорядку.

Наказом завідувача Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень від 07 серпня 2015 року № 17-В вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про забезпечення санітарно- епідемічного благополуччя населення», та інших законодавчих актів, що спричинили написання скарг на працівників відділу лабораторних досліджень.

Будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, оголошення їй догани не має законного підґрунтя, а є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім її керівництвом. Також описова частина вищевказаного наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на перелік вимог, якими повинен керуватися в своїй роботі лікар-епідеміолог при перевірках, а вона фактично виконувала моніторингове обстеження (в направленнях на дослідження в Оратівську мікробіологічну лабораторію, змивів з перевірених об`єктів в смт. Оратів, чітко вказано, що проводився моніторинг), відповідно до порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу, затвердженого постановою КМ України від 22 лютого 2006 року № 182, та листа Головного управління Держсанепідемслужби від 09 лютого 2015 року № 02/370т, крім того, вона проводила моніторингове обстеження на інших об`єктах, та ніяких зауважень з боку керівництва не надходило.

Крім того, в наказі про притягнення її до дисциплінарної відповідальності вказано, що їй доручено оформлення документів на проведення дератизаційних робіт по території Оратівського району Вінницької області, хоча виконання вказаної задачі суперечить її посадовим інструкціям та не входить в перелік її обов`язків. Також в наказі вказано, що на її дії надійшли скарги від приватних підприємців смт. Оратів Оратівського району, про те, що нею заходи про проведення санітарно-епідеміологічної перевірки проводились без відповідних наказів та направлень керівництва ( особисто завідувач ВСП «Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень» ОСОБА_2 , сумісно з начальником управління міжрайонного відділу Петренко В. П., з власної ініціативи на державному транспорті приїхали на території Оратівського району та шляхом переконання та погроз змусили підприємців та члені їх родин в смт. Оратів написати на неї скарги, які не відповідають дійсності та є неправомірними, так як дані заяви не зареєстровані належним чином у ВСП "Іллінецькому міжрайонному відділі лабораторних досліджень" ДУ "Вінницький ОЛЦДСЕСУ", проведення моніторингу на території Оратівького району, в тому числі і в самому смт. Оратів їй було доручено завідувачем ВСП «Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень»), про що чітко вказано у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, таким чином даний наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним, так як в самому наказів вказано, що керівництвом їй доручено проведення моніторингу, а далі за текстом вказано, що вона не мала на це підстав. Вважає, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності, є наслідком неприязного відношення до неї керівництвом, так як з боку керівництва неодноразово в її сторону вчинялись дії, спрямовані на її звільнення, керівник привселюдно, а саме на оперативних нарадах, погрожував їй звільненням, мотивуючи це тим, що вона не хоче працювати так як хоче він, а працює та виконує свої функціональні обов`язки відповідно до посадових інструкцій та чинного законодавства. Також, керівництво примушувало колектив писати на неї скарги, щодо вчинків, яких вона не скоювала, це можуть підтвердити працівники колективу.

Крім того, скарги приватних підприємців смт. Оратів поступали на проведення перевірки, хоча насправді вона проводила моніторинг, службового посвідчення у неї не було у зв`язку з його заміною, крім того, ніяких письмових пояснень на скарги приватних підприємців відповідачем від неї не було витребувано.

Враховуючи наведене, позивач просила визнати незаконним і скасувати наказ Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень" ДУ "Вінницького обласного лабораторного центру Держсанепідемслужби України" від 07 серпня 2015 року № 17-В про оголошення їй догани.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 12 січня 2016 року позов задоволено. Скасовано наказ Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень" ДУ "Вінницького обласного лабораторного центру Держсанепідемслужби України" від 07 серпня 2015 року № 17-В про оголошення догани ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не мав достатніх підстав, визначених статтями 139, 140, 141 КЗпП України для застосування до позивача стягнення у вигляді догани, з огляду на те, що останньою не було проведено перевірок, так як вона виконувала моніторингове обстеження, про що чітко зазначено в направленнях на дослідження в Оратівську мікробіологічну лабораторію змивів з перевірених об`єктів, моніторингове обстеження проведено відповідно до порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 182 та відповідно до листа Головного Управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області від 09 лютого 2015 року № 02/370. Крім того позивач проводила моніторингове обстеження по інших об`єктах і ніяких зауважень з боку керівництва не надходило, при цьому скарги приватних підприємців смт Оратів поступали на проведення перевірки, хоча насправді вона проводила моніторинг. Крім того, скарги належним чином не зареєстровані, а службового посвідчення у позивача не було, оскільки їй нового не було видано. Також в описовій частині наказу не міститься визначення про те, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що підстав для скасування оспорюваного наказу не має, оскільки він відповідає вимогам статті 149 КЗпП України.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2016 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає вимогам чинного законодавства України, в наказі не зазначено які саме протизаконні дії вона вчинила під час проведення моніторингу, не вказано які саме закон та накази вона порушила. При цьому звертає увагу, що моніторинг проводила відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 182 «Про затвердження Порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу» та листа Головного управління держсанепідслужби у Вінницькій області від 09 лютого 2015 року № 02/370.

У червні 2016 року відповідач подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просив її відхилити та залишити без змін рішення апеляційного суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Справу розподілено судді-доповідачу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська