Дата документу 23.10.2019 Справа № 328/1132/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №328/1132/19 Головуючий у 1 інстанції Коваленко П.Л.
Провадження № 22-ц/807/2533/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія».

В обґрунтування скарги зазначала, що рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 11.10.2013 по справі №245/279/13-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та вирішено у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031, 54 грн., звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 .

У виконавчому листі № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданому Старобешівським районним судом Донецької області, вказано про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС 90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автомобіль MAN моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно з АСВП на виконання названого вище судового рішення Старобешівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області було отримано виконавчий лист № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області.

В цьому виконавчому листі було вказало, що у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки VOLVO, моделі ХС90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 Стягувач по вказаному виконавчому листу - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції -Райффайзен Банк Аваль».

Як вбачається з відповіді, наданої Лівобережним ВДВС міста Маріуполь на запит адвоката Криштак О.О. 314.1-59,8167 від 29.08.2018, згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у Старобешівському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області перебували, зокрема:

- виконавчий лист № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. на корись ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль»;

- виконавчий лист № 245/279/13-п від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області, у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС 90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ШН НОМЕР_6 .

Просила суд поновити строк на оскарження дій Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь (на яке, у зв`язку з проведення Антитерористичної операції та в подальшому Операції об`єднаних сил, покладено функції Старобешівського районного відділу державно, виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області); визнати дії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь (на яке, у зв`язку з проведення Антитерористичної операції та в подальшому Операції об`єднаних сил, покладено функції Старобешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області), з накладення арешту на транспортний засіб марки VOLVO, моделі ХС60, випуску 2011 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 . державний реєстраційний номер НОМЕР_2 неправомірними; скасувати постанову про накладення арешту на транспортний засіб марки VOLVO, моделі ХС60, випуску 2011 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 . державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Одночасно в своїй скарзі просить поновити строк на оскарження дій Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, посилаючись на те, що зважаючи на проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, необхідність відновлення втрачено втраченого провадження та літній вік ОСОБА_1 (78 років) пошук причин накладення арешту на її транспортний засіб зайняв доволі багато часу, документи, що стосуються накладення арешту залишились на непідконтрольній території, через що органи державної влади довго не могли надати зрозумілої відповіді, або хоч якоїсь інформації стосовно змісту і причин накладення даного арешту на інший транспортний засіб, що перебуває у власності ОСОБА_1 , а тому строк на оскарження рішень Державної виконавчої служби, у порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», було пропущено. Але, враховуючи гарантоване Конституцією України, право власності громадянки ОСОБА_1 , продовжує порушуватись, задля захисту гарантованих, як національним так і міжнародним законодавством, майнових прав, просить поновити строк на оскарження дій Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. В задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 М. розгляд судового засідання 23.10.2019 року 11 год. 15 хв. призначено в режимі відео конференції з Солом`янським районним судом м. Києва

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно Довідки судового розпорядника запорізького апеляційного суду від 23.10.2019 року, відеоконференцзв`язок з Солом`янським районним судом м. Києва не відбувся у зв`язку з тим, що у період часу з 11 год. 15 хв. до 11 год. 50 хв. Солом`янський районний суд м. Києва, на виклик Запорізького апеляційного суду через систему деоконференцзв`язку TrueConf, не відповідав з жодного залу, обладнаного цією системою.

Відтак, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення порушення встановлених цивільно-процесуальним законодавством України строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції підстав для повторного відкладення розгляду справи колегія суддів не вбачає та вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості заявлених скаржником вимог.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Положеннями ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодекс, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ, згідно з.

За приписами ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 11.10.2013 по справі №245/279/13-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та вирішено у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 .

У виконавчому листі № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданому Старобешівським районним судом Донецької області, вказано про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС 90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автомобіль MAN моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно з АСВП на виконання названого вище судового рішення Старобешівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області було отримано виконавчий лист № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області. В цьому виконавчому листі було вказало, що у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки VOLVO, моделі ХС90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 Стягувач по вказаному виконавчому листу - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції -Райффайзен Банк Аваль».

На виконанні у Старобешівському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області перебували виконавчий лист № 245/279/13-ц від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. на корись ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та виконавчий лист № 245/279/13-п від 11.03.2014, виданий Старобешівським районним судом Донецької області, яким у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/07-141/005 від 22.05.2008 в розмірі 407031,54 грн. звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки VOLVO, моделі ХС 90, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , автобус марки MAN, моделі А13, випуску 2000 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний реєстраційний № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ШН НОМЕР_6 .

За даними АСВП вказані документи фактично виконані не були.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом оскарження є дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Дії або бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в провадженні якого перебувають матеріали виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 не оскаржує.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених скаржником вимог, оскільки ОСОБА_1 не оскаржувала дії або бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в провадженні якого перебувають матеріали виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 , а оскаржила дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

При цьому, за роз`ясненнями, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК. Суд не має права зобов`язувати осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено ухвалено з додержанням вимог закону і підстав її його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: