КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/283/19
Провадження № 22-ц/824/9780/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В. Кулікової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року про визначення підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» та ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим передано на розгляд до Франківського районного суду міста Львова.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, передаючи справу на розгляд за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач 1 Акціонерне товариство «Кредитобанк» знаходиться за адресою: м. Львів., вулиця Сахарова, буд. 78

Апеляційний суд не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненимдо двох відповідачів: Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» та ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являється за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Отже, позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовною заявою до Солом`янського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача 2 - ОСОБА_2 , не порушила вимоги закону щодо територіальної (юрисдикції) підсудності, та реалізувала своє право вибору суду згідно з ч. 15 ст. 28 ЦПК України.

За положенням п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, що судом першої інстанції зроблено не було.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2019року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді Н.В. Ігнатченко

С.В. Кулікова