Єдиний унікальний номер судової справи 489/3679/18
Номер провадження 22-ц/812/1608/19
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі:

представника позивача - Клис Н.А.,

відповідача ОСОБА_1 .М ОСОБА_2 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» рішення, яке ухвалено Ленінським районним судом міста Миколаєва 05 серпня 2019 року, під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії, яку позивач постачає до квартири АДРЕСА_1 , та на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

23 лютого 2018 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» при проведені технічної перевірки електроустановок відповідача було виявлено порушення п.42 Правил користування електричної енергією для населення (далі ПКЕЕН), а саме: фіксація індикатором впливу постійного магнітного поля, який призвів до зміни показів засобу обліку, та який можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. Присутня кольорова індикація жовтого кольору. Магніті елементи знаходяться не в ячейках.

За фактом даного порушення складено акт про порушення №К-0171 від 23 лютого 2018 року, який підписали представники енергопостачальника у складі чотирьох осіб та представник споживача ОСОБА_3 .

В подальшому вказаний акт був розглянутий комісією з розгляду актів, яка була проведена за заявою споживача та за участю представника споживача ОСОБА_3

Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом №1336 від 27 лютого 2018 року, в якому зазначено про причетність споживача до порушень правил ПКЕЕН, в результаті чого відповідачем було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено обсяг електричної енергії на суму 9 072 грн. 96 коп.

Копія вказаного протоколу разом з рахунком для сплати вартості необлікованої електроенергії направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач в добровільному порядку вищевказану заборгованість не сплачує, АТ «Миколаївобленерго» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_3 борг за необліковану електричну енергію в розмірі 9 072 грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 серпня 2019 року у задоволені позовних вимог АТ «Миколаївобленерго» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, встановивши, що позивач заперечувала факт втручання у роботу приладу обліку електричної енергії, а відповідачем експертиза для підтвердження цього факту не проводилася, дійшов висновку, що АТ «Миколаївобленерго» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту втручання споживача у роботу електролічильника.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення районного суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку стосовно того, що факт магнітного впливу на прилад обліку необхідно підтвердити висновком експертизи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі, з огляду на наступне.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 06 липня 1999 року (далі ПКЕЕН, в редакції яка діяла на час складення акту про порушення), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08 лютого 2006 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ №562 від 04 травня 2006 року (далі Методика, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна таких об`єктів; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); порушення правил охорони електроенергетики; дії, що перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки.

Згідно з п.48 ПКЕЕН (в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження.

Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії, яку АТ «Миколаївобленерго» постачає до квартири АДРЕСА_1 , та на її ім`я відкрито особовий рахунок №1349111 (а.с.16).

23 лютого 2018 року працівниками АТ «Миколаївобленерго» складено акт про порушення К-0171, відповідно до якого споживач допустив порушення, передбачене п.42 ПКЕЕН а саме: фіксація індикатором впливу постійного магнітного поля, який призвів до зміни показів засобу обліку, та який можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. Присутня кольорова індикація жовтого кольору. Магнітні елементи знаходяться не в ячейках. Вказаний акт підписано ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно протоколу №1336 від 27 лютого 2018 року засідання комісії Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі ПАТ «Миколаївобленерго»), правонаступником якого АТ «Миколаївобленерго», на якій був присутній представник споживача - ОСОБА_3 , споживача було визнано причетним до порушення правил ПКЕЕН (а.с.7).

24 квітня 2018 року ПАТ «Миколаївобленерго» направило ОСОБА_3 попередження про необхідність сплати 9 072 грн. 96 коп. за завдані збитки (а.с.15).

Пунктом 15 ПКЕЕН встановлено, що пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Експертиза приладу обліку, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача.

За результатами експертизи складається акт.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією врегульовано відповідною Методикою, затвердженою постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до положень пунктів 1.3 та 1.4 Методики, енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - індикатори). На вимогу споживача електричної енергії, під час встановлення представниками енергопостачальника індикаторів на прилад обліку, на такі індикатори або прилади обліку (у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) мають надаватися копії сертифіката про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію цих індикаторів або приладів обліку.

Згідно з положеннями пункту 3.1 Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Також вказаним пунктом визначено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

У разі визнання споживачем факту втручання в роботу приладів обліку, факту зумисного пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи тавр про повірку приладів обліку (у разі встановлення таких пломб та зазначення їх в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, який підтверджує факт установлення і передачу на збереження приладів обліку і пломб), факту зумисного пошкодження приладів обліку, про що окремо зазначається в акті про порушення, підтвердження експертизою зазначених порушень ПКЕЕН необов`язкове.

До отримання енергопостачальником результатів експертизи (у визначених цією Методикою випадках) ця Методика не застосовується.

Аналіз положень пункту 3.1 Методики вказує на те, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, зокрема і шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою.

Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16 січня 2019 року по справі №749/943/16-ц, та від 11 липня 2018 року по справі №336/6535/16-ц.

З фактом пошкодження нею лічильника ОСОБА_3 не погоджувалась.

Втім експертиза енергопостачальником проведена не була.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що відповідач заперечувала факт втручання у роботу приладу обліку електричної енергії, шляхом встановлення фіксації індикатором впливу постійного магнітного поля, що призвело до зміни показів приладів обліку, а позивачем експертиза для підтвердження цього факту проведена не була, дійшов правильного висновку про те, що АТ «Миколаївобленерго» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту втручання споживача ОСОБА_3 у роботу електролічильника та вірно відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не може погодитися з доводами позивача про те, що проведення експертизи при виявленні даного порушення не є обов`язковим, оскільки згідно п.3.1 Методики передбачено, що відповідальність побутового споживача настає саме за ті порушення ПКЕЕН, наслідком яких стало споживання необлікованої електроенергії, яке, зокрема, має місце при здійсненні втручання в роботу електролічильника шляхом впливу на нього постійним магнітним полем, що призвело до зміни його показів.

Оскільки вплив на електролічильник постійним магнітним полем значної сили згідно вищевказаної норми Методики призводить до зміни показів приладу обліку (їх зниження), то умисне вчинення споживачем дій щодо здійснення такого впливу є втручанням в роботу приладу обліку, що призводить до зміни його показів. Факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, зокрема й шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого фату в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою.

Посилання позивача на лист НКРЕ від 27 липня 2012 року №4754/11/47-12, в якому вказується про необов`язковість проведення експертизи у разі фіксації індикатором впливу фізичних полів на прилад обліку електричної енергії є власним тлумаченням норм чинного законодавства, а тому не може бути прийнятий до уваги.

Ураховуючи наведені обставини, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Разом тим, інші доводи апеляційної скарги є суб`єктивним тлумаченням позивача як обставин справи, так і норм діючого законодавства, та направлені на переоцінку доказів, яким районний суд дав належну правову оцінку. До того ж, такі доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо зазначення позивачем в апеляційній скарзі про порушення районним судом норм процесуального права та посилання на нормативно-правовий акт, який на момент розгляду справи втратив чинність, то вказане не впливає на правильність висновків суду щодо вирішення справи по суті, а тому не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко

Повний текст судового рішення

складено 05 листопада 2019 року