Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є єдиним квартиронаймачем квартири, розташованої в АДРЕСА_1 . У квартирі зареєстрований його брат ОСОБА_2 , проте за вказаною адресою він не мешкає з жовтня 2017 року. Він не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні кватирі. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу користуватись квартирою.

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 196 від 28.09.2017 року, ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська» дозволено змінити договір найму на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 36,49 кв.м. на сина ОСОБА_1 , складом сім`ї 2 особи, у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_3 .

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача, квартиронаймачем є ОСОБА_1 , відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що також підтверджується інформацією № 082-13.07-00291 від 05.08.2019 року, виданою ЦНАП Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради.

Свідок ОСОБА_4 в письмових поясненнях, наданих до суду, вказала, що є сусідкою позивача. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 2017року. Місце проживання останнього їй не відомо.

Свідок ОСОБА_5 надав до суду аналогічні пояснення.

Оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем виникли під час знаходження квартири в будинку державного житлового фонду, тому суд при вирішенні спору по суті застосовує норми права, які регулюють правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, які закріплені в главі 2 ЖК Української РСР.

Згідно вимог ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:

тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях.

У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п.10 керівних роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені норми права, матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем в суді доведено, що відповідач не мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , з жовтня 2017 року без поважних причин, що письмовими матеріалами справи, поважність причин непроживання в квартирі не було доведено відповідачем у судовому засіданні. Перешкод у користуванні жилою площею в даній квартирі йому не чинилось, про що свідчать матеріали справи, в яких відсутні відомості про намагання відповідачем захистити свої порушені житлові права протягом тривалого часу, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст.71, 72 ЖКУ, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: А. М. Іванченко