Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 751/987/18

провадження № 61-45380св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Чернігівська міська рада,

третя особа ? комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року у складі судді Деркача О. Г. та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Онищенко О. І.,

Лакізи Г. П., Скрипки А. А.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, третя особа ? комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, про визнання недійсними рішення та Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що 08 квітня 2017 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири позивачем була придбана квартира АДРЕСА_1 . Після переїзду в квартиру та проживання в ній у позивача та членів його сім`ї стали виникати конфлікти з мешканкою квартири № НОМЕР_1 цього будинку ОСОБА_2 , яка створювала перешкоди у користуванні прибудинковою територією, стверджуючи, що це її земля.

Рішенням 22 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 26 червня

2012 року відповідачеві спірна земельна ділянка була надана у власність безоплатно для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0648 га, в тому числі ділянки № № 1-5. На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 були видані Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки і проведено державну реєстрацію земельних ділянок.

Вказане рішення міської ради є незаконним, оскільки будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком, відповідач має у власності тільки квартиру № 3 і тому, за доводами позивача, вона не має права на будівництво та обслуговування даного житлового будинку. Чернігівською міською радою всупереч діючому законодавству безпідставно були передані у власність ОСОБА_2 земельні ділянки, на яких розташований багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія.

ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення 22 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 26 червня 2012 року в частині передачі

ОСОБА_2 у власність безоплатно для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0648 га, в тому числі: площею 0,0180 га, ділянка № 1 (кадастровий номер :01:03065061); площею 0,0048 га, ділянка

№ 2 (кадастровий номер :01:03065062); площею 0,0327 га, ділянка № 3 (кадастровий номер :01:03065063); площею

0,0077 га, ділянка № 4 (кадастровий номер :01:03065064); площею 0,0016 га, ділянка № 5 (кадастровий номер :01:03065065); визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 , видані на ім`я ОСОБА_2 , серії ЯО № 860747 від 20 грудня 2012 року; серії ЯО № 860746 від 20 грудня 2012 року; серії ЯО № 860745 від 20 грудня

2012 року; серії ЯО № 860744 від 20 грудня 2012 року, серії ЯО № 860743 від 20 грудня 2012 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня

2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем.

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня

2018 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення його прав.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня 2018 року, а справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не розглянуто ні предмет заявлених позовних вимог ні підстав. Суди неправильно визначилися з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, оскільки окремим власникам квартир у багатоквартирному житловому будинку земельні ділянки для обслуговування цього будинку або квартир в ньому передаватись у власність не можуть. Передача у власність ОСОБА_2 частини придомової території, як окремих присадибних земельних ділянок, є порушенням прав заявника на користування належною йому на праві власності квартирою.

Доводи інших учасників справи:

08 листопада 2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

09 листопада 2018 року Чернігівська міська рада через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзивах на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням двадцять другої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 26 червня 2012 року передано у власність безоплатно земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0648 га, в тому числі: площею 0,0180 га, ділянка № 1 (кадастровий номер :01:030:5061); площею

0,0048 га, ділянка № 2 (кадастровий номер :01:030:5062); площею 0,0327 га, ділянка № 3 (кадастровий номер :01:030:5063); площею 0,0077 га, ділянка № 4 (кадастровий номер :01:030:5064); площею 0,0016 га, ділянка № 5 (кадастровий номер :01:030:5065).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 20 грудня 2012 року видано Державні акти про право власності на земельні ділянки серії

ЯО № № 860747, 860746, 860745, 860744, 860743.

Відповідно до акта встановлення та погодження меж земельної ділянки від 26 листопада 2011 року є підписи суміжних землевласників/

землекористувачів земельної ділянки, зокрема і попередньої власниці квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 .

При цьому, з вказаного акта вбачається, що попередньому власнику квартири № 4 також належали відповідні земельні ділянки, межі яких погоджено з відповідачкою.

Крім того, у спільному користуванні колишнього власника квартири № 4 та у власника квартири № 3 , залишилась земельна ділянка, яка примикає до будівлі позивача.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2017 року

ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Новозаводське» № 222 від 20 лютого 2018 року житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на обслуговуванні вказаного підприємства та є багатоквартирним.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою та другою статті 321, статті 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів судом встановлено статтею 16 ЦК України, зміст частини першої якої визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина друга статті 16 ЦК України встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів.

Системний аналіз вказаних норм права, дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягає дійсне порушене право позивача.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки встановили, що ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку в порядку приватизації, право на яку встановлено чинним законодавством. Відповідно до акта встановлення та погодження меж земельної ділянки від 26 листопада 2011 року є підписи суміжних землевласників/землекористувачів земельної ділянки, зокрема і попередньої власниці квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 .

На момент приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки її межі були погоджені суміжними землевласниками (землекористувачами), отже відсутні підстави стверджувати про порушення прав попереднього власника квартири АДРЕСА_1 і відповідно прав ОСОБА_1 .

Крім того, у спільному користуванні власника квартири № 4 та у власника квартири № 3 , залишилась земельна ділянка, яка примикає до будівлі позивача, що дає підстави дійти висновку про те, що позивач не позбавлений можливості вільного доступу до свого помешкання. Позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, про порушення його права щодо вільного доступу до житлового будинку.

Доводи заявника про те, що суди неправильно визначилися з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, є безпідставними, оскільки не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 05 вересня 2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня

2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від

05 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. П. Курило