Номер провадження: 22-ц/813/7686/19
Номер справи місцевого суду: 522/6403/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.11.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Погорєлова С.О., розглянувши питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A., Товариства з обмеженою відповідальністю «Арго Шіпінг Сервісес Одеса» (третя особа - Професійна спілка робітників морського транспорту України) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по заробітній платі у розмірі 9 398, 81 дол. США за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення по суті справи; стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди у розмірі 75 000, 00 грн., -

встановила:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арго Шіпінг Сервісес Одеса», третя особа: Професійна спілка робітників морського транспорту України, про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A., про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по заробітній платі, стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди.

Не погоджуючись зі вказаним судовим рішенням в частині відмови у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A., про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по заробітній платі, стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди, 30 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року було залишено без руху.

Підставами для залишення апеляційної скарги без руху визначено наступне:

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ЦПК України, а саме - відсутні копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі: Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A. є іноземними суб`єктами.

Згідно ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави ( іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 19 жовтня 2000 року, Україна приєдналася до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

В розумінні ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави.

Отже, системний аналіз ст. 7 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах та ст. ст. 356, 361, 496, 499 ч. 3 ЦПК України, дозволяє зробити висновок, що при поданні апелянтом апеляційної скарги в якості додатків необхідно окрім копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, додати переклад вказаних документів з української на англійську мову відповідно до кількості учасників справи іноземних осіб.

Відсутність перекладу на англійську мову апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів не надає підстав для висновку щодо наявності всіх необхідних копій апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи іноземних осіб.

Таким чином, на думку апеляційного суду, вказані недоліки є суттєвими в перешкоджають відкриттю апеляційного провадження до їх належного усунення.

Для усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 був наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

17 жовтня 2019 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 -адвоката Сукачова Є.С. надійшла заява про виправлення недоліків, у якій позивач порушив питання про розгляд справи без повідомлення учасників справи, оскільки у випадку розгляду апеляційної скарги з повідомленням учасників справи та, відповідно, здійснення перекладу апеляційної скарги та належного повідомлення учасників справи - іноземних осіб, позивач зазнає невиправданих витрат на послуги перекладу, а сам апеляційний розгляд буде тривати з порушенням принципу розумності процесуальних строків.

Розглянувши заявлене клопотання, вважаю за необхідне заначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно ч.2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством дійсно передбачені випадки, коли розгляд справи може бути проведений без участі сторін, із дотриманням головної умови - обов`язкового сповіщення їх про час та місце розгляду справи.

Тому незважаючи на те, чи є явка сторони у судовому засіданні обов`язковою або ні, суд зобов`язаний сповістити сторони у справі про час та дату судового засідання.

Вказані положення вітчизняного законодавства кореспондуються із нормами практики ЄСПЛ.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Пункт 1 ст.6 Конвенції перелічує елементи, що складають систему справедливого судочинства відповідно до європейської моделі права. Аналіз прецедентної бази дозволяє зробити чіткі висновки стосовно процедурних вимог у забезпечення справедливого судового розгляду.

Судовий розгляд визнається справедливим при умові забезпечення рівного процесуального положення сторін, що приймають участь у спорі.

Для підтвердження необхідності дотримання цього принципу Європейський суд, встановлюючи відсутність процесуальних і фактичних привілеїв у сторін, перевіряє: фактичну змагальність сторін в процесі; незалежність і законність призначення експертів і експертиз; законність методів отримання доказів; вмотивованість рішень, порядок і фактичну можливість оскарження судових рішень сторонами, а також неможливість втручання в порядок оскарження судових рішень осіб, що не приймають участь у спорі і чиїх прав не торкнулися судові акти; фактичну можливість участі сторін на всіх стадіях розгляду справи.

Особа, що захищає свої приватні права, повинна: бути фактично повідомлена зрозумілою їй мовою про час і місце судового засідання; мати можливість захищати свої права особисто чи через своїх представників, а також отримати допомогу перекладачів; вільно надавати докази, що підтверджують її права.

Крім того, ст. 6 Конвенції встановлює право на відкритість судового розгляду та публічне проголошення судового рішення, які забезпечують можливість проведення розгляду в присутності всіх осіб, що захищають свої права.

Публічність судового розгляду направлена на захист сторін від тайного правосуддя, яке не підпадає під контроль громадськості, і що вона також є одним із засобів збереження довіри в судах всіх рівнів (Axen від 8 грудня 1983 року Series A # 72, p.12, §25).

При цьому Європейський суд наполягає на позиції, яка стверджує, що питання фактичних обставин справи спору повинні розглядатись тільки в присутності сторін справи та інших зацікавлених осіб.

ЄСПЛ наголошує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін є наріжним каменем справедливого судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Відповідно до зазначених принципів, кожна зі сторін повинна мати змогу надати власне розуміння справи. Суд визнає, що дані принципи є застосовними також в частині вручення сторонам судових документів.

Враховуючи, що апелянт оскаржує ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року в частині відмови у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A. про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по заробітній платі, стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди, то розгляд справи без сповіщення вказаних юридичних осіб є порушенням принципу рівності сторін під час провадженні в суді апеляційної інстанції, оскільки фактично позбавить відповідачів можливості подавати докази у справі, брати участь у судовому засіданні, та захистити свої права у цивільній справі, яка безпосередньо стосується їх прав та обов`язків.

Таким чином, вимоги клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сукачова Є.С. про розгляд справи без повідомлення учасників справи не можуть бути прийняти до уваги як такі, що не грунтуються на вимогах діючого законодавства, і вказане свідчить про те, що до теперішнього часу вимоги ухвали судді Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року про залишення без руху апеляційної скарги представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року, - не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У зв`язку із викладеним прихожу до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Starlio Shipholding Company, OU Lumar S.A., Lumar S.A., Товариства з обмеженою відповідальністю «Арго Шіпінг Сервісес Одеса» (третя особа - Професійна спілка робітників морського транспорту України) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по заробітній платі у розмірі 9 398, 81 дол. США за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення по суті справи; стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди у розмірі 75 000, 00 грн., - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова