Справа № 950/2344/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря Гладкової С.В., позивачки ОСОБА_1 , відповідачки - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат після прийняття судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 214 грн. 40 коп. інфляційних витрат та 52 грн. річних. Мотивує свої вимоги тим, що у Лебединському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 580/16/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивачка зазначає, що боржником тривалий час не виконується зобов`язання і вона має право на стягнення з боржника трьох відсотків річних та витрат від інфляції з усієї суми боргу, що становить 266 грн. 40 коп., тому вона просить стягнути вказану суму.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 25.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17).

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Крім того, відповідачка надала суду копію паспорту, в якому зазначено вона змінила прізвище - ОСОБА_3 (а.с.20) .

Судом встановлено, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 580/166/16-ц від 31.03.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі гідності та репутації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн. (а.с. 8,9).

Рішення суду набрало законної сили, на виконання якого 11.04.2016 Лебединським районним судом Сумської області видано виконавчий лист (а.с.10), який пред`явлений позивачкою у Лебединський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області. З 13.04.2016 вказане виконавче провадження знаходиться у відділі державної виконавчої служби Лебединського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області. На даний час з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не стягнуто жодних коштів, в тому числі і в добровільному порядку.

Отже, оскільки на користь ОСОБА_2 не стягнуто суму в розмірі 500 грн., з часу ухвалення рішення суду про стягнення суми боргу розмір трьох процентів річних становить 52 (п`ятдесят дві) грн. (3% х 1257 / 366 х 500) інфляційних нарахувань на суму боргу 500 грн. , яка складає 214 (двісті чотирнадцять) грн. 40 коп., а всього сума боргу складає 266 (двісті шістдесят шість) 40 коп.

Як встановлено судом на даний час зобов`язання ОСОБА_2 залишаються не виконаними.

Крім того, ОСОБА_1 повернуто виконавчий лист № 580/166/16-ц, що виданий 11.04.2016 року (а.с.13), постановою про повернення виконавчого документу ВП № 53234590 від 28.03.2019 року без виконання у зв`язку з відсутністю майна, належного боржниці та інших джерел, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання представником відповідачки даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, на яких позивач ґрунтує свої позовні вимоги, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

На думку суду, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, відкриття виконавчого провадження, його виконання чи його зупинення.

Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, задовольняючи позов і стягуючи три проценти річних та інфляційні втрати, суд виходить із того, що боржник не може бути звільнений від передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого при подачі позову до суду позивачка звільнена за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає - АДРЕСА_2 грошові кошти, а саме: 214 грн. 40 коп. інфляційних витрат та 52 грн. річних.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. - отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача UA6026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Лебединський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 22 жовтня 2019 року.

Суддя Бакланов Р. В.