справа № 274/1097/17
провадження № 2/0274/232/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.19 року м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Замеги О.В.,
з участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" про відшкодування шкоди,-
в с т а н о в и в:
Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій винен ОСОБА_2 , вона отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Перебувала на стаціонарному лікуванні в Бердичівській районній лікарні, отримувала консультації лікарів: нейрохірурга, кардіолога. У зв`язку з цим несла витрати на лікування, проходження досліджень, на проїзд та консультації в обласній лікарні. Заподіяну їй матеріальну шкоду оцінює в 4733.86 грн., з яких 700 грн. та 220 грн. кошти витрачені на проходження досліджень; 3813.86 грн. - кошти витрачені на медичні препарати.
В судове засідання сторони не з`явились.
Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 02.10.2017, позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.
Представник третьої особи ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" в наданих письмових поясненнях просив розглянути справу у відсутності представника. Вказав, що позивачка в досудовому порядку до ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" не зверталась, жодного документу на підтвердження понесених нею витрат на лікування на адресу страхової компанії не направила.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі у редакції, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, тобто чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Статтею 28 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Статтею 1194 ЦК України, встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що згідно постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2017 року, 23.12.2016 о 11 год. 50 хв. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій громадянин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "ЗАЗ Forza", д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком маневру розвороту не переконався у відсутності небезпеки, не надав переваги в русі автомобілю "Daewoo Lanos", д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України. (а.с. 11). За ці дії ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся.
Згідно висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.12.2016, у ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено.
Згідно рапорту інспектора СРПП №4 Бердичівського ВП Лановюка М.П. від 23.12.2016, внаслідок ДТП, що сталось 23.12.2016 в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , пасажирка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та СГМ.
Згідно висновку експерта № 13 від 10.01.2017, ОСОБА_1 має діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виставлений діагноз: Хлистоподібна спинальна травма шиї - об`єктивними даними в наданій медичній документації не підтверджений, динаміка патологічних змін в щоденниках медичної карти стаціонарного хворого відсутня. Виставлений діагноз при дачі заключення не може бути врахований. Вказані в медичних документах патологічні зміни у вигляді астеноцефалгічного с-м, цервікобрабрахіолгії, вегето-судинна дистонія (ВСД) та венозно-артеріальна недостатність (ВАН), та у вигляді вертебробазілярної недостатності по гіпертонічно - дистонічному типу, вегето-вегетативними та вестибулярними помірно вираженими порушеннями та наявність вогнищ гетеро-топічної осифікації на рівні атланто-зубоподібного суглобу пов`язати з травмою не представляється можливим(а.с. 9-11).
Допитана в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що 23.12.2016 вона перебувала в автомобілі марки "Деу Ланос" реєстраційний номер НОМЕР_2 , та знаходилась на передньому пасажирському сидінні. За кермом був її син ОСОБА_4 .. Під час руху по вул. Вінницькій, праворуч, по ходу руху на проїзну частину виїхав автомобіль чорного кольору. Оскільки відстань до нього була незначною, уникнути зіткнення не вдалося. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження(а.с. 7).
В подальшому позивачка проходила обстеження лікарів та отримувала призначення ліків (а.с. 15, 16, 20, 48-50) проте, позивачкою не надано доказів придбання рекомендованих ліків (препаратів) за власний кошт. Щодо придбаних ліків (а.с.25-27) то необхідність їх придбання при отриманих травмах не підтверджено медичними закладами.
26.12.2016 позивачка проходила мультизрізову комп`ютерну томографію вартість якої 200 грн., а 30.12.2016 позивачка проходила ультразвукове дослідження, доплерографію судин голови та шиї, вартість якої становить 700 грн.. (а.с.12, 17, 27) Зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача.
Незважаючи на те, що ДТП сталась за участю забезпеченого транспортного засобу, Поліс № АІ/9029453 (а.с.56), позивачка до страхової компанії з приводу відшкодування шкоди не зверталась(а.с.72-74).
Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки завданої матеріальної шкоди в сумі 900 грн..
Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди то вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнала позивачка внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивачки та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права.
Враховуючи також поведінку відповідача після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зокрема визнання ним вини та щире каяття у вчиненому, що вбачається з постанови Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2017, та небажання в подальшому в добровільному порядку відшкодовувати завдані збитки, суд оцінює заподіяну шкоду в розмірі 4000,00 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди, з огляду на можливість реального отримання відшкодування.
У відповідності до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Оскільки позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, він підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 640 грн. (а.с.2-3).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, Законом України "Про судовий збір", суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 900 грн., та моральну шкоду в розмірі 4000 гривень.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_1
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя О.В.Замега