Провадження №2/712/2325/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

28 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме: 31/100 частиною житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що ним належить 31/100 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.12.1994. Вказують, що на даний час у 31/100 частині житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка ОСОБА_2 та онука ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач не є членом сім`ї позивачів, в серпні 2007 року добровільно залишив належне позивачам житло, та забрав всі свої особисті речі. На даний час, реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку порушує право позивачів на отримання субсидії. За таких обставин, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами до суду не звертався.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З письмової згоди позивачів, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 07.12.1994, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, яке посвідчує, що 31/100 частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 частина будинку позивачів виділена в квартиру № 4 .

На даний час у 31/100 частині житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, а саме : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач по справі; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач по справі; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відповідач по справі; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка ОСОБА_2 та онука ОСОБА_1 .

У ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням.

Факт не проживання ОСОБА_3 з серпня 2007 року в 31/100 частині домоволодіння АДРЕСА_1 підтверджується актом опитування сусідів від 01 серпня 2019 року

Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає що все перелічене є правовою підставою для позбавлення його права користування житловим приміщенням та задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 316-319, 321, 328, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, Законом України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права користування житловим приміщенням, а саме: 31/100 частиною житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий