Справа № 408/1906/18-ц
Провадження № 2/408/396/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , в якому позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 39,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач через свого представника вказала, що 04 квітня 2004 року сплатила гроші у сумі 650,00 грн. відповідачу ОСОБА_2 через ОСОБА_6 в розрахунок за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Власники квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20 січня 1997 року були зняті з реєстрації на території Широківської сільської ради та з 1997 року в с-ще Широкий не з`являлись. Вона добросовісно заволоділа майном відповідачів і до цього часу відкрито, безперервно володіє вказаною вище квартирою, тому зазначаючи, що зі спливом строку за набувальною давністю, вимушена була звернутись з цим позовом до суду.

На початку судового розгляду за заявою позивача ухвалою суду від 25.02.2019 до участі у справі в якості відповідачів крім ОСОБА_2 були залучені усі власники квартири, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

До початку судового засідання від відповідача - Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ради, проти позовних вимог позивача не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_1 до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщувались належним чином, причин неявки не повідомили, відзив на позов не надавали, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідачів ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1994 вбачається, що спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На даний час у даній квартирі з 29 березня 2006 року зареєстрована і проживає позивач, яка з вересня 2005 року сплачує необхідні платежі за утримання квартири та витрати за комунальні послуги. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі своїми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживають з 1999 року, вибули з неї у невідомому напрямку. Також ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з 20 січня 1997 року зняті з реєстрації місця проживання за адресою знаходження належної ним квартири. Ці факти підтверджуються довідками виконкому Широківської сільської ради від 16.04.2018 № № 317, 319, 320, актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.04.2018 № 323 та довідками постачальників комунальних послуг від 16-20 квітня 2018 року.

Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та свого інтересу в судовому порядку у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до частини першої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень діючого Цивільного кодексу України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Діючий на цей час Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004 (п. 1 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України).

Виходячи із наведених норм закону правила про набувальну давність на нерухомість можуть застосовуватись починаючи з 01 січня 2011 року - спливу десяти років з 01 січня 2001 року, які застосовуються у випадку неможливості особи, яка добросовісно володіє майном в інший спосіб оформити свої права на нього.

Із письмової розписки, наданої позивачу 02 квітня 2005 року ОСОБА_6 , вбачається, що остання, будучи довіреною особою сім`ї ОСОБА_1 , віддала документи на спірну квартиру ОСОБА_1 та отримала за неї грошові кошти в сумі 650,00 грн., чим за дорученням ОСОБА_2 передала право користування квартирою позивачу.

Суд переконався, що позивач добросовісно заволоділа спірною квартирою, продовжує нею відкрито, безперервно та добросовісно володіти протягом чотирнадцяти років, позбавлена можливості оформити своє право на неї у інший спосіб, тому, враховуючи, що відповідачі заперечень на позов не надавали, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості і доведеності позову, який слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 39,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складання, яке набирає законної сили в порядку, передбаченому 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: