Провадження №2/523/4448/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири, виділ 1/2 частки квартири в натурі, зобов`язання не чинити перешкод в проживанні у квартирі та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири, виділ 1/2 частки квартири в натурі, зобов`язання не чинити перешкод в проживанні у квартирі та стягнення моральної шкоди.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява підготовлена позивачем 10 вересня 2016 року (!!!), про що свідчить виправлення в даті написання позовної заяви.

Суд звертає увагу позивача на наступне.

Починаючи з 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції від 03 жовтня 2017 року. Вказаною редакцією Закону визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, в супереч вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначає в позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві ОСОБА_1 , окрім того просить зобов`язати ЖЕК «Марсельський» укласти окремий договір найму та надати «розділний лицевой счет» на оплату комунальних послуг на його ім`я.

Прохальна частина позовної заяви викладена не чітко, а також не надано доказів звернення до ЖЕК «Марсельський» (а чи існує вказана організація на даний час?) з заявою про поділ рахунків та доказів відмови у зазначеному клопотанні. Не залучено зазначену організацію до участі у справі у якості відповідача по справі, оскільки заявлено до зазначеної організації позовні вимоги.

Окрім того, суд зазначає наступне.

Стаття 10 Конституції України передбачає, що державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до ч. 3 ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики", сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Позовна заява викладена з вмістом російських слів та нерозбірливо, що звужує права інших сторін процесу.

Також суд звертає увагу позивача на наступне.

Прохальна частина позовної заяви висловлена позивачем нечітко та третій пункт її прохальної частини не є позовною вимогою взагалі. Клопотання про призначення експертизи повинно бути викладено окремою заявою та з належним обґрунтуванням необхідності проведення зазначеної експертизи.

В порушення норм ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До матеріалів справи додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., котрий сплачено 08 листопада 2016 року.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, що набрав законної чинності з 01.11.2011 р. судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання заяви не майнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру для фізичних осіб 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем пред`явлено чотири вимоги немайнового характеру (розподіл квартири (1), вселення (2), зобов`язання укласти договір найму (3), зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю (4), вимога майнового характеру (про визнання права власності на 1/3 частину квартири), вимога про стягнення 200000 моральної шкоди, проте в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження сплати судового збору.

Ціну позову майнового характеру позивачем не зазначено, тому позивачу її необхідно зазначити самостійно та в залежності від зазначеної суми сплатити судовий збір за пред`явлення позовної заяви майнового характеру.

За пред`явлення позовних вимог немайнового характеру (чотири вимоги) та про стягнення моральної шкоди (200000 гривень) позивачу необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 6073 грн. 60 коп. (768 грн. 40 коп. х 4 + 200000 х 0.015 = 6073 грн. 60 коп.).

Квитанцію про сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., котрий сплачено 08 листопада 2016 року, суд не приймає як належний доказ сплати судового збору, оскільки на ній відсутня печатка банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2019 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, який складає п`ять днів з дня отримання ухвали.

ОСОБА_1 отримав ухвалу суду 11 жовтня 2019 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою про отримання ухвали суду. Окрім того, на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 65 8, в якому зазначено, що ОСОБА_1 отримав ухвалу суду про залишення позову без руху 12 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач відповідно до ухвали суду від 18 вересня 2019 року до вказаного строку недоліки в позовній заяві не усунув, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позов вважається неподаним та повертається позивачу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири, виділ 1/2 частки квартири в натурі, зобов`язання не чинити перешкод в проживанні у квартирі та стягнення моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя