РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 жовтня 2019 рокуСправа №451/618/17
Провадження № 2/451/68/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/618/17 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

11 травня 2017 року ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що 10 січня 2017 року Радехівським районним судом Львівської області по справі № 451/1129/16-ц було винесено ухвалу, якою затверджено мирову угоду від 10.01.2017 р., укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , закрито провадження по справі № 451/1129/16-ц, визнано право власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині кожному житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, виділено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в натурі по 1/2 частині кожному вищевказаного нерухомого майна, після вступу ухвали суду від 10.01.2017 р. про затвердження мирової угоди в законну силу ОСОБА_7 відмовляється від своєї частки в розмірі 1/2 у спільно нажитому майні на користь своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/4 кожному з них, припинення права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами. Ухвала Радехівського районного суду Львівської області від 10.01.2017 р. по справі № 451/1129/16-ц була винесена за розглядом позовної заяви про розподіл спільно нажитого у шлюбі майна між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Майном, що було розділене між сторонами по справі № 451/1129/16-ц, є житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, який придбаний ОСОБА_7 у шлюбі за договором купівлі-продажу житлового будинку 09.06.2011 р., зареєстрованого в реєстрі №1169 приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В. В п. 2 договору купівлі продажу від 09.06.2011 р. зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011. Однак, у вказаному договорі не зазначено щодо переходу права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим ОСОБА_7 не було переоформлено право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, тобто право власності на землю залишилося за ОСОБА_5 . На підставі вищевказаної ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 10.01.2017 р. по справі № 451/1129/16-ц було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами за ОСОБА_6 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту укладення договору купівлі-продажу від 09.06.2011 р. та реєстрації нерухомого майна (житлового будинку АДРЕСА_1 до особи переходить право на земельну ділянку. Однак, з моменту здійснення покупки житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами ОСОБА_7 не здійснив належним чином переоформлення (державну реєстрацію) права власності на земельну ділянку. Просить визнати за ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Радехівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 20.02.2009 р.) право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку та прибудинкової території з городом. Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає разом із матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку та прибудинкової території з городом. Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає разом із матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку прибудинкової території з городом.

У судове засідання представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду судового засідання був повідомлений через офіційний сайт Радехівського райсуду Львівської області (а.с.133).

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що 10 січня 2017 року Радехівським районним судом Львівської області по справі № 451/1129/16-ц було винесено ухвалу, якою затверджено мирову угоду від 10.01.2017 р., укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , закрито провадження по справі № 451/1129/16-ц, визнано право власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині кожному житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, виділено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в натурі по 1/2 частині кожному вищевказаного нерухомого майна, після вступу ухвали суду від 10.01.2017 р. про затвердження мирової угоди в законну силу ОСОБА_7 відмовляється від своєї частки в розмірі 1/2 у спільно нажитому майні на користь своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/4 кожному з них, припинення права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами (а.с.7).

За договором купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2011 р., зареєстрованого в реєстрі № 1169 приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В., ОСОБА_7 придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами. В п. 2 договору купівлі продажу від 09.06.2011 р. зазначено, що даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011 (а.с.8).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78438712 від 19.01.2017 р., 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами належить на праві власності ОСОБА_6 (а.с.11).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78438425 від 19.01.2017 р., вбачається, що 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Власником 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78438620 від 19.01.2017 р. (а.с.10).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 017 від 27.02.2017 р. цільовим призначенням земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0011, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами площею 0,25 га, є індивідуальне житлове, гаражне, дачне будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.20-24).

Згідно із Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки гр.. ОСОБА_6 № 632/0/26-17-АП від 03.03.2017 р. вартість земельної ділянки :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складає 89870,31 грн. (а.с.25).

Відповідно до довідки №392 від 07.11.2016 року, виданої виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_7 не подавав заяви до сільської ради щодо виділення йому земельної ділянки у власність для обслуговування домоволодіння та ведення городництва за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , видані повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, від 07 жовтня 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батьки значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.27,28).

З копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.124).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 01.01.2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону України від 05.11.2009 р. за № 1702-VІ.

В постанові від 11.02.2015 р. у справі № 6-2цс15, Верховний Суд України дійшов до висновку, що норми ст. 120 ЗК України «закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю та споруди. При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Земельна ділянка може використовуватися власником у спосіб, який відповідає категорії земельної ділянки. Класифікація видів цільового призначення земель (затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23 липня 2010 р. № 548; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 р. за № 1011/18306). Цією класифікацією визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів і застосовуються для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

На об`єкти нерухомості (земельні ділянки відповідно до ст. 181 ЦК України), права на які підлягають державній реєстрації, право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Ч. 1 ст. 347 ЦК України передбачає, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Станом на дату укладення договору купівлі-продажу від 09.06.2011 р. житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_7 вже діяв закон України від 05.11.2009 р. за № 1702-VІ, який передбачає перехід права власності на земельну ділянку, на якій розміщені житловий будинок та споруди, без зміни її цільового призначення, при переході права власності на об`єкти нерухомості (будівлю).

При цьому позивач з моменту покупки вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та державної реєстрації цієї нерухомості користується по сьогоднішній час земельною ділянкою площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, на якій розташовані об`єкти нерухомості, на власний розсуд, що за цільовим призначенням є невід`ємною частиною купленого 09.06.2011 р. об`єкту.

Більш того, у п. 9 договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2011 р. зазначено, що сторони за договором (тобто сторони по справі) обізнані з правовими наслідками, передбаченими ст. 120 ЗК України, ч. 1 якої передбачає перехід права власності на земельну ділянку, на якій розміщені житловий будинок, будівлі, споруди, до особи, яка їх придбала.

Отже, при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 24 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку, державним реєстратором здійснюється відмова у реєстрації права власності на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру.

Однак, треба враховувати вимоги ч. 1 ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, умови, визначені п. 2 та п. 9 договору купівлі-продажу від 09.06.2011 р., якими визначені підстави для переходу права власності на земельну ділянку до нового власника у разі набуття права власності на житловий будинок, який розташований на цій земельній ділянці без зміни цільового призначення.

З наведеного вище право власності на земельну ділянку площею 0,25га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло до нових власників житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, а саме, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту державної реєстрації права власності на нерухомість, тобто з 19.01.2017 р.

Згідно ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для реєстрації прав є: 1)укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2)свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5)свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6)свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7)рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

На даний час у позивачів відсутні документи з переліку ст. 27 закону для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

Із ст. 328 ЦК України право власності набувається за підставами, не забороненими законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації права на нього (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право власності на земельну ділянку (ст. 657 ЦК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265, 280,282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку та прибудинкової території з городом.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку та прибудинкової території з городом.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що мешкає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:0011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділеної для обслуговування будинку та прибудинкової території з городом.

Стягнути з ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 , Ханти Мансійський автономний округ, Тюменської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 898 (вісімсот дев`яносто вісім) гривень 71 (сімдесят одну) копійку.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 жовтня 2019 року.