Дата документу 28.10.2019
Справа № 501/3127/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

1. До Іллічівського міського суду Одеської області 09.09.2019 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, згідно якої просить суд в порядку спільного майна сторін квартири, загальна площа 90,3 кв.м., житлова площа 56,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 виділити в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 Ѕ частку вказаної квартири.

2. В судовому засіданні позивач та його представник надали до суду заяву про затвердження мирової угоди по даній справі, просили суд затвердити мирову угоду, відповідач пояснив суду, що вони з дружиною звертались до нотаріусів щодо поділу майна в добровільному порядку, але нотаріуси їм усно відмовили, пояснивши, що це може зробити тільки суд.

3. Відповідачка ОСОБА_2 просила суд задовольнити мирову угоду, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з позивачем, мають намір розлучатись у майбутньому, фактично спору щодо поділу спільного майна подружжя між ними не існує, вони звернулись до суду тому, що нотаріуси пояснили усно, що вони можуть поділити спільне майно тільки у судовому порядку.

4. Заслухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

5. Заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

6. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь - якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

7. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

8. Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 предметом його позову до ОСОБА_2 є поділ спільного майна сторін квартири, загальна площа 90,3 кв.м., житлова площа 56,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

А за умовами мирової угоди сторони домовились:

- поділити спільне майно подружжя, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

- в порядку спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2

9. Тобто, фактично предмет мирової угоди не співвідноситься з предметом позову.

10. Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

11. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

12. На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що мирова угода, укладена між сторонами, за умовами якої передбачено перехід права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої за договором купівлі продажу від 20.06.2018 року складає 705000,00 грн.;

- квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої за договором купівлі-продажу від 31.07.2012 року складає 371680,00 грн. суперечить закону, оскільки може порушити права відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, із тексту мирової угоди вбачається, що в ній відсутні взаємні поступки на які сторони йдуть, зокрема щодо відступу від засад рівності площі об`єктів нерухомості, або компенсації різниці площі об`єктів нерухомого майна, про перехід права якого вони домовились, тощо.

13. Згідно умов поданої мирової угоди вбачається відсутність спору про право.

14. Суд зазначає, що сторони вправі укласти відповідні правочини в добровільному порядку, звернувшись до органів нотаріату, сплативши при цьому відповідні збори та платежі, про що повідомлено судом присутніх сторін.

15. Суд не вправі підміняти інші державні органи, зокрема, виконувати функції нотаріуса.

16. Набуття права власності на нерухоме майно законодавчо визначене та врегульоване. За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

17. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для визнання мирової угоди визначеного сторонами змісту.

18. За положеннями ч.5 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є не виконуваними; 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

19. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вищевказаної заяви щодо затвердження мирової угоди відмовити.

Керуючись п.5 ч.1 ст.255, ст.207, 353 ЦПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити та продовжити розгляд справи.

2. Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди згідно ст.353 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

3. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

4. Повний текст ухвали складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко