гСправа № 358/1485/19 Провадження № 6/358/40/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Давиденко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі подання державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Савченко Т.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області звернулася державний виконавець Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Савченко Т.В. (далі - державний виконавець) з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 57858284 з примусового виконання вимоги № Ф-1726-17, виданої 02.10.2018 року ГУ ДФС у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу (недоїмки) в сумі 7029,16 грн.

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_1 зазначене рішення не виконала, декларацію не надала, доходів не отримує, рахунків відкритих в банках не має, тому просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець Савченко Т.В. в судове засідання не з`явилася.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали подання приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Богуславському РВ ДВС знаходиться вимога № Ф-1726-17, видана 02.10.2018 року ГУ ДФС у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Київській області боргу (недоїмки) в сумі 7029,16 грн. (а.с. 4, 5).

06.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57858284 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ГУ ДФС у Київській області боргу (недоїмки) в сумі 7029,16 грн. (а.с. 7).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами 2-5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, в порушення вищезазначених норм закону державним виконавцем до матеріалів подання долучено лише один виклик державного виконавця від 06.12.2018 року за №10534/15-2-38, відповідно до якого боржник викликається до Богуславського РВ ДВС, відповідей з Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби про відсутність у боржника пенсії та заробітної плати та інформації з Державних реєстрів (а.с. 6, 11-15).

Також, 29.08.2019 року державним виконавцем складено акт за участю понятих, про відсутність ОСОБА_1 за місцем її проживання (а.с. 16) та 02.04.2019 року винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с. 9, 10), інших доказів перевірки щодо майнового стану боржника до матеріалів подання не долучено. Також, не надано доказів щодо проведених заходів по встановленню наявності у боржника майна, транспортних засобів. В матеріалах справи не зазначено перелік вчинення всіх виконавчих дій по примусовому виконанню вимоги № Ф-1726-17, виданої 02.10.2018 року ГУ ДФС у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ГУ ДФС у Київській області боргу (недоїмки) в сумі 7029,16 грн, яке знаходиться на виконанні у Богуславському відділі ДВС з 06.12.2018 року.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", регламентовано тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон за наявності неврегульованих цивільно-правових зобов`язань.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», згідно частини 2 та пункту 5 частини 1 статті 6 якого громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку ,і якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання. Ухилення означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень частини 2 статті 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Зважаючи на те, що відповідно до частини 4 статті 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

Заявником належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Наведене свідчить про передчасність та безпідставність звернення РВДВС із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України до суду, так як, державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», - не вжито всіх заходів для виконання вимоги, в зв`язку з чим, в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, частинами 2-5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Савченко Т.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справ, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: суддя В. М. Корбут