Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 566/1144/16-ц

провадження № 61-14636ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Млинівська селищна об`єднана територіальна громада Рівненської області,

особа, яка подавала апеляційну скаргу,- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду, у склад колегії суддів: Бондаренко Н. В., Ковальчук Н. М., Хилевича С. В., від 25 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, правонаступником якої є Млинівська селищна об`єднана територіальна громада Рівненської області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , який проживав в селі Довгошиї Млинівського району разом з дружиною ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

18 березня 2009 року мати позивача - ОСОБА_5 в Довгошиївській сільській раді склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 33, яким заповіла йому та його брату ОСОБА_7 все своє майно, що належатиме їй та на яке вона матиме право за законом.

Однак, у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті матері він не зміг звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Острожецькій районній лікарні. Крім того, він має поганий стан здоров`я, оскільки є ліквідатором та постраждалим від аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що в сукупності вважав поважною причиною пропуску строку, визначеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з пропуском строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Позивач просив суд визнати поважною причину пропуску ним строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, що залишилась після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області, у складі судді Бандури А. П., від 15 лютого 2017 року позовну заяву задоволено. Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_8 строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначено ОСОБА_9 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не міг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері через важкий стан свого здоров`я, що є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

ОСОБА_2 , який не приймав участі в справі, не погодившись з рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на те, що позивач приховав від нотаріуса, а в подальшому і від суду наявність іншого спадкоємця, а саме ОСОБА_10 , який успадкував майно після смерті свого батька - ОСОБА_6 , який є братом позивача і спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5

Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний суд виходив з того, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом спірних правовідносин, розглянув спір за участю неналежного відповідача та вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , як спадкоємця за законом після смерті свого батька ОСОБА_11 , який в свою чергу був спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції не залучив ОСОБА_2 до участі у справі, що є порушенням частини першої статті 33 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції). Апеляційний суд не наділений повноваженнями на вчинення таких процесуальних дій, як залучення до участі у справі належних співвідповідачів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року, залишивши в силі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого

2017 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_6 на постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 566/1144/16-ц та витребувано її матеріали з місцевого суду.

У серпні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_2 за формою та змістом не відповідала вимогам, передбаченими статтею 356 ЦПК України та була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, без зазначення поважних причин пропуску такого строку, а тому апеляційне провадження було відкрито безпідставно.

Апеляційним судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів та не було розглянуто клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження по справі на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України (апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати) та на підставі пункту 2

частини першої статті 362 ЦПК України (не підтверджено порушення оскаржуваним рішенням суду першої інстанції прав ОСОБА_2 ).

Залучити ОСОБА_2 до участі у справі судом першої інстанції не було можливим, оскільки на момент подання позовної заяви жодних відомостей про нього не було відомо.

Представник позивача повідомляв суд першої інстанції про наявність у померлого ОСОБА_11 сина ОСОБА_12 , однак суд не роз`яснив необхідність залучення ОСОБА_2 до участі у справі.

У визначений судом строк учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Разом з ним, на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_14 .

18 березня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частинах своїм дітям: ОСОБА_15 ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Разом з нею на день смерті проживав її син ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_16 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_11 є його син ОСОБА_17 , який, як вважав апеляційний суд, 26 січня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Феськової Н. П. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

ОСОБА_14 прийняв спадщину після смерті батьків

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових прав.

25 листопада 2016 року на звернення ОСОБА_13 приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Феськовою Н. П. надано письмову відповідь, в якій повідомлено про пропуск строку, для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Апеляційним судом вірно встановлено, що спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач

ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 , апеляційний суд виходив з того, що Млинівська селищна об`єднана територіальна громада Рівненської області, як правонаступник Довгошиївської сільської ради до якої пред`явив свої позовні вимоги ОСОБА_3 , є неналежним відповідачем у справі за його позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

За змістом статті 1277 ЦК України територіальна громада може претендувати на спадщину визнану судом відумерлою лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

При цьому, апеляційний суд вважав встановленим факт прийняття ОСОБА_18 спадщини після смерті своєї матері

ОСОБА_5 , якій не оформив своїх спадкових прав, а спадщину після смерті ОСОБА_11 прийняв його син ОСОБА_17 подавши нотаріусу Феськовій Н . П. у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги, що для правильного визначення суб`єктного складу учасників справи, в тому числі належного відповідача за позовом ОСОБА_6 підлягає встановленню коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 .

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 наполягав на тому, що ним було вірно визначено відповідачем по справі сільську раду, оскільки ОСОБА_17 перебуваючи із 2012 року за межами України не міг прийняти спадщину після смерті батька та не міг особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як це передбачено частиною другою

статті 1269 ЦК України.

За таких обставин, позивач вважав, що для встановлення факту прийняття чи неприйняття ОСОБА_20 спадщини після смерті батька наявні підстави для витребування у приватного нотаріуса Феськової Г. П. спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , про що просив апеляційний суд у відзиві на апеляційну скаргу від 10 травня 2019 року та клопотанні про витребування доказів від 11 червня 2019 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, внесеною до протоколу судового засідання, зазначене клопотання залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про витребування доказів колегія суддів виходила з того, що в матеріалах справи міститься видана ОСОБА_20 довіреність, якою він ОСОБА_21 Плужнікову ОСОБА_22 прийняти спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , а крім того в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Однак із такими мотивами апеляційного суду для відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи чи її копії, погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3.3 - 3.6, 3.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України

22 лютого 2012 року № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження.

У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів.

Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку.

На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи.

В матеріалах справи (а.с. 104) наявна копія заяви від 26 січня 2017 року, складена від імені ОСОБА_2 , та адресована приватному нотаріусу Феськовій Н. П. або іншому компетентному органу, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак вказана заява не містить відміток про подання її нотаріусу

Феськовій Н. П. або іншому нотаріусу, службових відміток нотаріуса про встановлення особи заявника, дати і часу надходження цієї заяви та номеру спадкової справи.

За таких обставин без дослідження матеріалів (або їх копій) спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_17 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька є передчасними та ґрунтуються на припущеннях.

Висновок апеляційного суду про можливість подачі спадкоємцем заяви про прийняття спадщини через представника є помилковим та суперечить вимогам частини другої статті 1269 ЦК України і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд достовірно не встановив всіх обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення та передчасно скасував рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Судом апеляційної інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про витребування доказів (спадкової справи або її копії), чим порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до статті 411 ЦПК України.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно надати належну правову оцінку доводам і запереченням учасників справи, зокрема перевірити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_6 , після чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович