ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 638/12598/13-ц

провадження № 22-ц/818/3572/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

апелянт ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 28 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, та заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Цвірюка Д.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 28 травня 2019 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 28 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 28.07.2014 року таким, що не підлягає виконанню, та у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа 638/12598/13-ц від 10.02.2018 року таким, що не підлягає виконанню. Відновлено виконання за виконавчим листом №638/12598/13-ц від 28.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року в сумі 3 075 878,00 грн., що перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області (ВП №727/2-15, номер за ЄДРВП 44448018). Відновлено виконання за виконавчим листом №638/12598/13-ц від 10.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року в сумі 3 075 878,00 грн., що перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області (ЗВП №727/2-15, номер за ЄДРВП 46825348).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що він разом з іншими поручителями за кредитним зобов`язанням, здійснили погашення кредиту; крім того ПАТ «Марфін Банк» подав на продаж заставне майно, яке продане на торгах за 2 451 000 грн. Зазначає, що у нього та Банку існують розбіжності у розмірі заборгованості. Проте вважає, що наразі він не є поручителем, оскільки зобов`язання виконані. Тому наявні підстави для визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Керуючий ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у місті Харкові ОСОБА_3 надав до суду довідку, з якої вбачається, що станом на 18 вересня 2019 року заборгованість ФОП ОСОБА_4 за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року перед ПАТ «МТБ Банк», що є правонаступником ПАТ «Марфін Банк», становить 877 300,70 грн., в тому числі 782 233,52 грн. заборгованість за кредитом та 95 067,18 грн. пеня.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року оскаржується лише ОСОБА_2 . ОСОБА_1 ухвала суду про відмову у задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 28 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, - не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником не надано доказів відсутності обов`язку боржника за виконавчим листом. Крім того, заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.02.2014 року є чинним і наразі не виконане.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.02.2014 року у справі №638/12598/13-ц позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» 3 075 878 грн. Вирішено питання судових витрат. Вказане рішення набрало законної сили та є чинним наразі.

10 лютого 2015 року Дзержинським районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист на підставі вищевказаного судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року в сумі 3 075 878,00 грн. (а.с.36 т.2).

Постановою державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 11 березня 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №638/12598/13-ц, виданий 10.02.2015 року (а.с.37 т.2 зворотній бік).

Згідно статуту Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» стягувач за вказаними виконавчими листами змінив найменування з ПАТ «Марфін Банк» на ПАТ «МТБ Банк», та останній є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Марфін Банк» (а.с. 163-168 т.2).

Як на підставу вимог заяви про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 посилався на те, що заборгованість перед стягувачем боржниками була погашена, оскільки за результатами проведених торгів майна ТОВ фірма «ДАНІКА» на користь банку перераховано грошові кошти у розмірі 2 176 452,20 грн., а також боржником ФОП Лигіним С.С. на користь банку було перераховано 1 196 000,08 грн. При цьому банком безпідставно була перераховано на відсотки сума у розмірі 1 016 000,08 грн. і лише 180 000 грн. на тіло кредиту. Заявник вважає, що сума боргу за виконавчим листом сплачена стягувачу, зобов`язання за кредитним договором від 31.07.2008 року виконане іншими учасниками правовідносин, а тому виконавчий лист від 10.02.2015 року про стягнення з нього заборгованості є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:

1) якщо його було видано помилково або;

2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

З матеріалів справи убачається, що 10 лютого 2015 року Дзержинським районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року в сумі 3 075 878,00 грн. (а.с.36 т.2).

Разом з тим Керуючим ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у місті Харкові ОСОБА_3 надано до суду довідку, з якої вбачається, що станом на 18 вересня 2019 року заборгованість за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року перед ПАТ «МТБ Банк», що є правонаступником ПАТ «Марфін Банк», становить 877 300,70 грн.

Таким чином з моменту відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року боржниками здійснено погашення кредитної заборгованості за договором №00051/КН від 31.07.2008 року на суму 2 198 577,30 грн.

У зв`язку з цим наявні підстави для визнання таким, що не підлягає частковому виконанню виконавчий лист №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року в сумі 2 198 577,30 грн. (3 075 878 грн. - 877300,70 грн.), що перевищує розмір заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року.

Доводи апеляційної скарги в цій частині відповідають фактичним обставинам справи.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню слід відмовити, оскільки заявником не надано суду належних та допустимих доказів щодо виконання судового рішення у повному обсязі.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку із припиненням зобов`язання або добровільним виконанням боржником чи іншою особою кредитного зобов`язання у повному обсязі.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню. Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити частково. Визнати таким, що не підлягає частковому виконанню виконавчий лист №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року в сумі 2 198 577,30 грн., що перевищує розмір заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року. В іншій частині заяви слід відмовити.

В частині заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 28 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, - ухвала суду першої інстанції заявником не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає частковому виконанню виконавчий лист №638/12598/13-ц від 10 лютого 2015 року в сумі 2 198 577,30 грн., що перевищує розмір заборгованості за кредитним договором №00051/КН від 31.07.2008 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 23.10.2019 року.