Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/10748/16-ц

провадження № 61-32399св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, у складі судді Пінкевич Н. С., від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області, у складі колегії суддів: Гуля В. В., Іванової І. В., Білоконь О. В., від 30 травня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» мотивована тим, що між банком та ОСОБА_1 шляхом подачі останньою заяви було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників ощадних рахунків та видано платіжну картку. За умовами договору у разі непогашення овердрафту у день його виникнення сума непогашеної заборгованості визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої. На дану суму банком також нараховуються відсотки у валюті овердрафту за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів.

Свої зобов`язання банк виконав у повному обсязі відповідно до умов укладеного договору. Разом з тим, відповідач не погасила овердрафт у розмірі 2 072, 81 грн, відсотки за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288, 24 грн. У добровільному порядку відповідач не погасила заборгованість.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило суд стягнути із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 3 361, 23 грн.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання умов договору недійсними.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що вона дійсно підписала заяву на отримання платіжної картки, однак банк у порушення вимог чинного законодавства, з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй, як споживачу, перед укладенням договору всієї повної інформації за договором, усіх додатків до договору, які вона мала підписати після ознайомлення. Без такого підписання укладений договір є нікчемним.

У договорі, на який посилається банк, включені умови, зокрема пункти 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7, які є нікчемними, оскільки між нею та банком відсутній підписаний саме кредитний договір. Також вказувала, що внесення зазначених пунктів до договору є фактично введенням її в оману та за її рахунок банк мав на меті незаконно збагатись. Дані пункти договору є порушенням законодавства про захист прав споживачів, оскільки істотно порушено принцип рівності сторін договору.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними пункти 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, відкритого за заявою-анкетою від 22 грудня 2014 року.

Короткий зміст ухвали та рішень суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк». Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 3 361, 23 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків та надав клієнту ОСОБА_1 кредитні кошти згідно з поданою нею заявою на приєднання, яка зобов`язання за заявою на приєднання належним чином не виконувала та порушувала умови заяви-анкети на приєднання, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Місцевий суд дійшов висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 добровільно підписала договір, ознайомившись з усіма його умовами. ОСОБА_1 не доведено порушення її прав з боку банку саме як споживача при укладенні договору.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У липні 2017 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд не врахував, що не можна вважати складовою частиною укладеного договору умови, які не містять її підпису. За таких обставин неможливо з`ясувати, які саме умови було погоджено.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За вимогами пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 369/10748/16-ц (провадження № 61-32399св18) було призначено повторний автоматизований розподіл.

Справу розподілено судді-доповідачу.

09 жовня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання умов договору недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Доводи заперечення (відзиву) на касаційну скаргу

ПАТ АБ «Укргазбанк» у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду першої та апеляційної інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 на підставі поданої клієнтом ОСОБА_1 заяви-анкети № AYT-9044-14-PRO на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків від 22 грудня 2014 року був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків.

На підставі заяви на приєднання, яка є акцептом публічної пропозиції від 22 грудня 2014 року, банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 , щомісячний оборот за «Ощадним» рахунком складатиме до 50 000, 00 грн.

Відповідно до наявної заяви-анкети від 22 грудня 2014 року ОСОБА_1 підписанням цієї заяви-анкети на приєднання акцептувала публічну пропозицію АБ «Укргазбанк» на укладення цього договору, яка була опублікована у газеті «Урядовий кур`єр» та розміщена на сайті банку, і беззастережно приєдналась до цього договору.

З поданого суду банком розрахунку заборгованості за договором овердрафту № AYT-9044-14-PRO від 22 грудня 2014 року станом на 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість у розмірі 3 361, 23 грн, яка складається із: заборгованості за овердрафтом - 2 072, 81грн, заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом - 1 288, 42 грн.

Відповідно до умов пункту 2.3 договору банк відкриває клієнту «Ощадний» рахунок, номер та валюта якого вказана у підписаній клієнтом заяві на приєднання, здійснює видачу клієнту платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки, що видані клієнту.

Згідно з пунктом 2.4 договору у порядку та на умовах цього договору банк зобов`язується надати клієнту комплекс послуг, визначених цим договором та тарифами, замовлених клієнтом шляхом підписання заяви на приєднання, а клієнт зобов`язується здійснювати оплату за надані банком послуги та виконувати інші зобов`язання відповідно до цього договору.

За умовами пункту 2.5 договору підписанням заяви на приєднання клієнт беззастережно приєднується до умов цього договору.

Відповідно до умов пункту 2.7 договору банк здійснює всі операції за «Ощадним» рахунком клієнта з використанням платіжних карток та/або їх реквізитів згідно із чинним законодавством, нормативно-правовими актами Національного банку України, правилами МПС та цим договором.

Згідно з пунктом 3.3 договору кошти на «Ощадному» рахунку використовуються для здійснення безготівкової оплати за товари (послуг), у тому числі в системах електронної торгівлі (комерції); перерахування коштів із «Ощадного» рахунку на інші власні рахунки та на рахунки інших осіб; одержання готівки в касах банків, інших фінансових установ, торговців і через банкомати.

Контроль за використанням коштів на «Ощадному» рахунку здійснюється клієнтом (пункт 3.4 договору), а облік операцій за «Ощадним» рахунком ведеться у валюті рахунку (пункт 3.5 договору).

Приєднанням до договору клієнт, зокрема: доручає (дає згоду) банку здійснювати списання коштів з картрахунку на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки, на підставі та відповідно до платіжних повідомлень еквайрів, відповідно до умов встановлених в законодавстві та правилах платіжної системи (пункт 3.11 договору); погоджується із здійсненням банком перерахунку суми операції, що здійснена у валюті відмінній від валюти «Ощадного» рахунку, у валюту «Ощадного» рахунку» за курсом який визначається як поточний комерційний курс (продажу) валюти Банком по операціях з використанням платіжних карток, що діє на дату списання коштів з «Ощадного» рахунку клієнта; і з тим, що при здійсненні перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку можуть виникнути курсові різниці внаслідок того, що курс перерахунку по видаткових клієнтських операціях може відрізнятися на день проведення операцій та на день списання коштів з рахунку клієнта; і тим, що в результаті виникнення курсових різниць при перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку у клієнта може виникнути заборгованість перед банком, яка підлягає погашенню в повному обсязі в день її виникнення на «Ощадному» рахунку клієнта.

За надання послуг (здійснення операцій), що передбачені цим договором, банк отримує плату в розмірі та в строки, встановленими тарифами банку, що оприлюднені на сайті банку (пункт 3.13).

Згідно з умовами пункту 3.6 договору банк нараховує проценти за користування залишками коштів на «Ощадному» рахунку не пізніше останнього банківського дня кожного календарного місяця, а також в день розірвання цього договору, у валюті рахунку в розмірі стандартної/або підвищеної процентної ставки згідно з тарифами банку за фактичну кількість днів користування грошовими коштами клієнта (враховуючи вихідні та святкові дні) в розрахунковому місяці.

Відповідно до умов пункту 4.1.6 договору банк нараховує проценти, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів).

За змістом пункту 6.3 договору сторони погодились, що на умовах цього договору у клієнта може виникати заборгованість перед банком в разі настання наступних випадків: надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайер (Платіжна система) попередньо в установлений Платіжною системою термін не надіслав емітенту платіжне повідомлення; надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (Платіжна система) попередньо надіслав емітенту платіжне повідомлення, але відповідна сума не була блокована на «Ощадному» рахунку клієнта для забезпечення його зобов`язань за здійсненою операцією, або така сума розблокована до надходження з Платіжної системи інформації за результатами клірингу; зміни курсів валют і надходження до клірингу інформації про операцію в іноземній валюті в сумі більшій, ніж та, яку Еквайр попередньо надіслав емітенту в платіжному повідомленні і яку було блоковано на «Ощадному» рахунку клієнта для забезпечення його зобов`язання за здійсненою операцією; виникнення технічних помилок у роботі обладнання емітента, Еквайра або процесингового центу; недостатності суми залишку коштів на «Ощадному» рахунку Клієнта для оплати наданих Банком послуг згідно Тарифів.

Зазначена у пункті 6.3 договору заборгованість на «Ощадному» рахунку має бути погашена у день її виникнення. В разі відсутності власних коштів на рахунку, погашення заборгованості здійснюється за рахунок кредиту (овердрафту) (пункт 6.4 Договору).

Відповідно до умов пункту 6.5 договору в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за овердрафтом (кредитом) визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості.

Згідно із пунктом 6.6 договору на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з тарифів даного договору, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що касаційна скарга не містить доводів щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання умов договору недійсними, та не містить вимог про перегляд і скасування судових рішень у частині зустрічних позовних вимог, у цій частині судом касаційної інстанції оскаржені судові рішення не підлягають перегляду.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Заява-анкета на приєднання до договору № AYT-9044-14-PRO не містить умов про можливість витрачання за рахунком коштів більше, ніж перебуває на платіжній картці, а надані банком договір банківського обслуговування, що публікувався у газеті «Урядовий кур`єр», та тарифи не містять підпису ОСОБА_1 , не визначають тарифу на здійснення банківських операцій, розмір дозволеного овердрафту.

Отже, під час укладення договору банківського обслуговування сторони не погодили можливість овердрафту (кредиту), умов його погашення та сплати процентів за користування.

За таких обставин, неприйнятними є висновки місцевого та апеляційного суду щодо укладення між сторонами договору з усіма складовими частинами, оскільки за відсутності повного тексту договору банківського обслуговування, підписаного споживачем банківських послуг, такий споживач з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права та бути проінформованим про всі аспекти надання банківських послуг, оскільки зазначене потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння умов та правил, які банк розміщує на інтернет-ресурсах чи публікує у пресі.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) щодо укладення споживачем договору у вигляді заяви про надання кредиту (договору приєднання).

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд, взявши до уваги докази, надані банком на підтвердження заявлених позовних вимог, які не підписані позичальником,дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 відсотків за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288, 24 грн.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до заяви позичальника, розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок, що останньою спростовано не було, а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за овердрафтом у розмірі 2 072, 81 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, однак неправильно застосували вищенаведені норми права, судові рішення підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288, 24 грн, у зв`язку із їх безпідставністю.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288, 24 грн скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочених відсотків за користування у розмірі 1 288, 24 грн відмовити.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська