Справа № 682/2900/19
Провадження № 4-с/682/13/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Славута скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,

в с т а н о в и в:

25.09.2019 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

В обґрунтування поданої скарги вказують, що на те, що на примусовому виконанні в Славутському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області перебувало виконавче провадження про стягнення їхнього сина ОСОБА_3 витрат на лікування на користь ОСОБА_4 . В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт та оголошення заборони відчуження 1/3 частки належної йому квартири по АДРЕСА_1 .

В подальшому постановою державного виконавця в 2013 році дане провадження закрито в зв`язку зі смертю боржника, проте арешт на належну йому частку квартири не знято, що є перешкодою для права на прийняття спадщини після смерті сина у вигляді вищевказаної частки нерухомості.

Вважають такі дії державного виконавця незаконними та просять суд вжити заходів щодо зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

В судовому засідання скаржник ОСОБА_1 , скаргу підтримала.

Скаржник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріал справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Славутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Хмельницькій області перебувало виконавче провадження №32141792 про стягнення з ОСОБА_3 4945 грн 20 коп. витрат на лікування ОСОБА_4 , в межах якого 13.09.2012 року державним виконавцем Янчуком О.Л. винесено постанову про накладення арешту та оголошення заборони відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

Постановою державного виконавця від 13.05.2013 вищевказане провадження закінчено в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (10).

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Вищевказані норми встановлюють порядок оскарження дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця саме сторонами виконавчого провадження стягувачем та боржником.

Водночас частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином з вищенаведених норм ЦПК України, КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що в порядку цивільного судочинства судом розглядаються скарги саме сторін виконавчого провадження на дії або бездіяльність державного виконавця вчинені у процесі виконання рішення. Інші учасники мають право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця у порядку адміністративного судочинства, оскільки пунктом ч.1 ст.15 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що скаржники не є сторонами, у виконавчому провадження у якому оскаржують дії виконавця, вищевказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, провадження у справі слід закрити.

Варто зазначити, що зі скаргою аналогічного змісту сторони звертались до суду 20.08.2019, ухвалою судді від 27.08.2019, яка вступила в законну силу, провадження у справі закрито з вищевказаних підстав.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст. 354 -356, ст.447 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області - закрити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.