РІШЕННЯ

іменем України

30 жовтня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, місцезнаходження: Луганська область, смт. Білокуракіне, вул. Історична, 81,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документа, а саме трудової книжки, в обґрунтування якої зазначив, що свою трудову діяльність розпочав 11 жовтня 1982 року та був прийнятий на роботу до Сватівського ремонтно-механічного заводу згідно наказу № 115 к від 10.10.1982 року. На підприємстві вперше йому було заведено трудову книжку НОМЕР_1 від 10 жовтня 1982 року. 20 жовтня 1982 року був звільнений наказом № 119 к від 21.10.1982 року, у зв`язку із призовом до лав Збройних сил для проходження строкової військової служби. При заповненні титульної сторінки підприємством, яким відкривалася трудова книжка, не було проставлено печатку на її першій сторінці. Заявник звертався до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для оформлення пенсії за віком, але йому було відмовлено у врахуванні при призначенні пенсії за віком трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.10.1982 року через відсутність печатки підприємства, яке вперше видало трудову книжку. Діяльність підприємства, на якому раніше він працював, було припинено, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на викладене, на даний час звернутися до підприємства та провести виправлення помилок у трудовій книжці він не має можливості. Таким чином, у позасудовому порядку не можливо відновити порушене право на пенсійне забезпечення з урахуванням стажу роботи. Просить встановити факт належності йому - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 10 жовтня 1982 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа - Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, в судове засідання уповноваженого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представника Управління, заперечень по справі не мають (а.с. 25).

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 10.10.1982 року на ім`я ОСОБА_1 (рос.- « ОСОБА_1 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на титульній сторінці зазначеної трудової книжки не поставлена печатка підприємства, на якому її було відкрито, що фактично є підставою для розгляду питання щодо приналежності правовстановлюючого документу (а.с. 10-13).

Згідно записів у вищевказаній трудовій книжці, заявник був прийнятий на роботу на підприємство (мовою оригіналу) - «Сватовский реммехзавод» відповідно до наказу № 115 к від 10.10.1982 року.

Заявник звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з метою оформлення пенсії за віком, але отримав відповідь від 06.09.2019 року № 5304/02-22/3с про неможливість врахувати при призначенні пенсії за віком (УБД) трудову книжку НОМЕР_1 від 10.10.1982 року через відсутність печатки підприємства, яке вперше видавало трудову книжку (а.с. 7).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Колективне підприємство «Ремонтно-механічний завод» припинило свою діяльність 14.12.2009 року, номер запису 6000513 (а.с.14-17).

Згідно даних військового квитка серія НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 17.06.2015 року (а.с. 5а-6), останній був призваний на військову службу 02.11.1982 року, що співпадає із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1982 року.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (Інструкція не застосовується на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993), першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Оскільки підприємство, яке видало трудову книжку заявнику на теперішній час припинило свою діяльність, можливість проставити печатку на титульному листі трудової книжки відсутня.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації права на отримання пенсії, та ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити належність йому трудової книжки в позасудовому порядку.

Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючих документів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 76-81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, місцезнаходження: Луганська область, смт. Білокуракіне, вул. Історична, 81 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 10 жовтня 1982 року на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.С. Река