Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 320/7339/17

провадження № 61-18519ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про неналежне виконання умов вчиненого договору та зобов`язання здійснити дії з виконання договірних вимог,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила визнати виконання умов договору про надання послуг від 27 травня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 неналежним з вини виконавця та зобов`язати ОСОБА_2 здійснити дії з виконання умов договору від 27 травня 2017 року шляхом обміну ПВХ - конструкції, яка не відповідає вимогам замовлення, на належну замовленню ПВХ - конструкцію в повній комплектності.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 27 травня 2017 року між нею та відповідачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було вчинено договір про надання послуг. Згідно договору відповідач зобов`язалась організувати дії з виготовлення та передачі у власність позивача двох ПВХ - конструкцій, а позивач, в свою чергу зобов`язалась оплатити замовлення за розцінками виконавця. Оскільки відповідач здійснює рекламну діяльність в місті, позивач узгодила ПВХ - конструкції, за описаннями та кресленнями з представником відповідача. На одному з креслень були уточнені конфігурації конструкції. Позивач 27 травня 2017 року для прийняття пропозиції відповідача оформила споживчий кредит на суму 6 900,00 грн., після чого вона зустрілась особисто з ОСОБА_2 та підписала всі необхідні документи. Але надані документи для підпису позивач не мала змоги прочитати, оскільки має інвалідність по зору. Замовлені ПВХ - конструкції були доставлені 10 червня 2017 року без попередження, одна з конструкцій позивача задовольнила, однак, другу конструкцію вона відмовилась приймати, оскільки вона була непогоджена. Незважаючи на це, конструкція була вмонтована у вибиту пройму вікна. В день доставки замовлення, позивач не підписувала акту прийому - передачі конструкцій, оскільки не погодилась з таким виконанням договору, а тому не отримувала його другого примірника. Тому позивач вважала, що були вчинені грубі порушення правил вчинення договірних відносин.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

10 жовтня 2019 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 960 500,00 грн (1 921,00 грн х 500).

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про неналежне виконання умов договору про надання послуг, а саме - виготовлення та встановлення ПВХ - конструкцій вартістю 6 900,00 грн та зобов`язання здійснити дії з виконання умов договору шляхом обміну ПВХ - конструкції.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Вказівка в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про неналежне виконання умов вчиненого договору та зобов`язання здійснити дії з виконання договірних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров