УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання бездіяльності по невиконанню судового рішення неправомірною, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави України в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання бездіяльності по невиконанню судового рішення неправомірною, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Водночас, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм ЦПК України та КАС України дає підстави для висновку про те, що у порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої виключно суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави України в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві та просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо невиконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року неправомірною;

- стягнути з відповідачів на його користь майнову шкоду в сумі 419699 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року ухвалена в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 посилається на норми ЦПК України та просить відшкодувати завдані невиконанням рішення збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 цього закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, при виконанні судових рішень про задоволення позовних вимог до державних органів, яким у цьому випадку є Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва, а органом, який здійснює виконання - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, гарантом виступає саме держава Україна.

У разі тривалого невиконання судового рішення про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган може бути заявлена вимога про визнання бездіяльності, дій чи рішень держави неправомірними.

У статті 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

При поєднанні позовних вимог про визнання бездіяльності, дій чи рішень органів державної влади з тривалого невиконання судового рішення з позовними вимогами про відшкодування моральної чи майнової шкоди, спричиненої такими бездіяльністю, діями чи рішеннями, цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства відповідно до ст. 21 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 522/3454/16-ц.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 255, 256, 268, 272 ЦПК України, статтями 4, 19, 21 КАС України, статтями 2, 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, -

у х в а л и в:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання бездіяльності по невиконанню судового рішення неправомірною, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: