КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №369/7752/19

31 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Вишнівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Південний» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Виконкому Вишнівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Південний» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконкому Вишнівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Південний» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 14 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року про повернення її позовної заяви є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що вона не зрозуміла вимог ухвали про залишення її позовної заяви без руху, оскільки не володіє юридичною термінологією та вважає, що всі недоліки позовної заяви могли бути усунуті в ході розгляду справи. У свою чергу, ухвалою про повернення позовної заяви порушується її право на судовий захист. Додатково зазначила, що нею вживалися заходи досудового врегулювання спору з відповідачами мирним шляхом, проте вони не принесли бажаного результату.

У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Виконкому Вишнівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Південний» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в якому просила: поновити пропущений строк позовної давності; стягнути з Виконкому Вишневської міської ради та ЖБК «Південний» солідарно на її користь матеріальний збиток у розмірі ринкової вартості двохкімнатної квартири в м. Вишневе вартістю 1 218 000 грн.; стягнути з Виконкому Вишневської міської ради та ЖБК «Південний» солідарно на її користь 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано їй строк для усунення недоліків. В ухвалі зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: в ній не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та не підтверджено відповідності копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не сплачено судовий збір.

Вказану ухвалу про залишення позову без руху отримано позивачкою 10 липня 2019 року та 11 липня 2019 року на адресу суду першої інстанції ОСОБА_1 надіслано електронний лист в якому вона просила пояснити, що має виправити, оскільки є пенсіонеркою та не розуміє юридичної термінології. (а.с.24,31)

Листом від 11.07.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було надано роз`яснення з приводу вимог ухвали від 24 червня 2019 року. (а.с.26)

Відомості про отримання позивачкою листа суду першої інстанції від 11.07.2019 року матеріали справи не містять.

17 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про усунення недоліків, в якій просила розстрочити сплату судового збору в сумі 9605 грн. посилаючись на те, що є малозабезпеченою особою та не в змозі сплатити всю суму судового збору відразу. Також у заяві про усунення недоліків вказала, що долучені до позовної заяви копії документів засвідчені її підписом. Не зазначення дати засвідчення цих документів може бути здійснене під час ознайомленням з матеріалами справи, що не є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачці, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не усунено недоліки позовної заяви в повному обсязі, а саме: не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, та належним чином не підтверджено відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, а також не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не ґрунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтею 175 ЦПК України встановлено форму та зміст позовної заяви.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не виконано вимоги п. п. 7, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема: 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також підставою для повернення позовної заяви стало не виконання позивачкою вимог ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У частинах першій-третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, якою частково усунуто недоліки встановлені в ухвалі суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2019 року на адресу суду першої інстанції ОСОБА_1 надіслано електронний лист в якому вона просила пояснити, що саме має виправити, оскільки є пенсіонеркою та не розуміє юридичної термінології. (а.с.24,31)

Листом від 11.07.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було надано роз`яснення з приводу вимог ухвали від 24 червня 2019 року. (а.с.26)

Разом з тим, відомості про отримання позивачкою листа суду першої інстанції від 11.07.2019 року матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що отримавши заяву про часткове усунення недоліків та за відсутності доказів отримання позивачкою листа від 11.07.2019 року про роз`яснення, які саме недоліки слід усунути, суд першої інстанції мав продовжити процесуальний строк на усунення недоліків, а не відразу постановляти ухвалу про повернення позовної заяви, яка позбавляє позивачку права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що в статті 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження, якими, зокрема, є: визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Колегія суддів вважає, що зазначені норми процесуального визначають, що обставини та питання, які стали підставами для залишення позовної заяви без руху та в подальшому для її повернення можуть бути вирішені в підготовчому засіданні.

Відповідно ч.3 ст. 13 ЦПК України, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивачка в позовній заяві зазначила найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, повне найменування та місцезнаходження учасників справи, ціну позову, зміст свої позовних вимог, докази, якими вони підтверджуються, виклала обставини справи так як вважала за потрібне, навела перелік документів, що додаються, які засвідчені її підписом, вказала про вжиття заходів досудового врегулювання спору, які не дали позитивного результату, підтвердила, що нею не подано позову до іншого суду до цих же відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав, надала копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості відповідачів, та докази на підтвердження майнового становища, що відповідає ст.ст.95,175,177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року постановлена з порушенням норм цивільного процесуального законодавства, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Вишнівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Південний» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: