РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Медведєвої Я.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить визнати за ним право власності на Ѕ частину будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2004 року він придбав у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . 20.04.2004 року отримав державний акт ХР №058146 на вищевказану земельну ділянку. Земельна ділянка була зареєстрована в Харківському міському управлінні земельних ресурсів за №66353,кадастровий номер зазначеної земельної ділянки :07:035:00001. Відповідно до рішення виконкому Київської ради у м. Харкові №211-9 від 17.08.2004 року йому надано дозвіл на будівництво двоповерхового будинку по АДРЕСА_1 . Будівництво розпочато у липні 2004 року,відповідно до договору підряду №30 від 28.07.2004 року ремонтно-будівельною фірмою «ВіІВа». Будівництво відбувалось згідно робочого проекту ТОВ «Віст»,замовником якого був позивач та він здійснив оплату будівельних робіт відповідно до акту виконаних робіт від 27.01.05 року. Зазначив, що він, як замовник будівництва виконував будівельні роботи на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 з матеріалів та будівельних конструкцій, які придбав за кошти родини Юмашевих, у постачальників, які були знайдені ТОВ «ВіВа», відповідно до договору послуг №23 від 15.06.2004 року. Також позивач повідомив, що був замовником послуг, та платником за ці послуги, за роботи з виготовлення та установку вікон, дверей, опалювальної системи, електричної системи, водозабеспечення будинку, пожарною сигналізацією, системи відеоспостереження, охоронної системи та іншими системами будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Додатково зазначив, що на підставі його заяви до Київської ради у м. Харкові від 06.03.2008 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію, згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 25.03.2008 року. В цьому акті державна приймальна комісія, яка була створена рішенням виконкому Київської ради у м. Харкові № 233-3 від 21.11.2006 року, зазначила, що забудовник та замовник будівництва один - ОСОБА_1 Цей акт було затверджено рішенням виконкому Київської ради у м. Харкові №100-8 від 03.06.2008 року. Повідомив, що відповідач по справі ОСОБА_2 ,не визнає його право власності на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вона перешкоджає у володінні та розпорядженні його нерухомим майном, шляхом реєстрації право власності на своє ім`я,на належну позивачу частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після набрання чинності рішенням Харківського окружного адміністративного суду про скасування рішення приватного нотаріуса Мусієнко О.І.,про державну реєстрацію права власності на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,на ім`я ОСОБА_2 ,відповідач почала реєструвати заяви власника про заборону будь-яких реєстраційних дій щодо Ѕ частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджаючи реєстрації як рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року по справі № 820/2675/17,так і реєстрації права власності позивача на вищевказану частину будинку, незважаючи на рішення Київського райсуду м. Харкова від 25.05.2010 року по справі №2-1212/10/15, яким встановлено правовий режим речових прав на вищезазначений будинок, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частині.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2017 року відмовлено у відкритті провадження по справі (Суддя Шмадченко С.І.).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.01.2018 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року відкрито провадження по справі в загальному провадженні (Суддя Шмадченко С.І.)

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на Ѕ частину спірного будинку(Суддя Шмадченко С.І.).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 р. справу призначено до судового розгляду(Суддя Шмадченко С.І.).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Ніколаєнко І.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2019 року в задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, повідомлялась належним чином.

До суду повернувся поштовий конверт з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належність надіслання судової повістки відповідачу.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2004 року серія ВВЕ № 194243 ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку площею 0,1000 Га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

20.04.2004 року ОСОБА_1 отримав державний акт ХР №058146 на вищевказану земельну ділянку, яка зареєстрована в Харківському міському управлінні земельних ресурсів за №66353, кадастровий номер :07:035:00001.

Відповідно до рішення виконкому Київської районної ради у м. Харкові №211-9 від 17.08.2004 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво двоповерхового будинку загальною площею 1043, 6 кв.м., житловою площею 801, 21 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору підряду №30 від 28.07.2004 року будівництво будинку виконувалось ремонтно-будівельною фірмою «ВіВа», попередня вартість робіт в розмірі 150000 гривень.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт, виготовлений станом на 24.01.2008 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 , де власником зазначений ОСОБА_1 .

Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об"єкта від 25 березня 2008 року, двоповерховий житловий будинок загальною площею 1513, 00 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної ради у м. Харкові № 100-8 від 03.06.2008 року затверджений акт від 25.03.2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку загальною площею 1513, 00 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутися до КП "Харківське МіськБТІ" з питанням про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; попереджено ОСОБА_1 про необхідність оформлення належним чином самочинно збудованих сараїі літ. "Б", "В" за адресою АДРЕСА_1 .

З відповіді КП "Харківське МіськБТІ" № 2331226 від 26.06.2008 року вбачається, що ОСОБА_4 відмовлено в підготовці листа про можливість видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.07.2008 року житловий будинок літ "А-2" за адресою АДРЕСА_1 належить на правуі приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно рішення Київаського районного суду м. Харкова від 05.09.2008 року визнано за ОСОБА_1 право власності на нежітлові приміщення літ. "Б" площею 18,7 кв.м. та літ. "В" площею 24, 1 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2010 року визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину земельної ділянки та на Ѕ частину житлового будинку літ. "А-2" за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року визнано незаконним та скасовано положення п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної ради у м. Харкові № 100-8 від 03.06.2008 року "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 " в частині зобов"язання ОСОБА_2 звернутись до КП "Харківське МіськБТІ" з питань про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. "А-2" по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, той факт що як земельна ділянка, так і будинок за адресою: АДРЕСА_1 ,є спільною сумісною власністю подружжя Юмашевих у рівних частинах, по Ѕ частині домоволодіння, а у ОСОБА_2 немає доказів ані часткового фінансування, ані спільної діяльності з побудови вищезазначеного домоволодіння з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 325 ЦК України, ст.ст. 12, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.10.2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко