Справа № 496/1999/19
Провадження № 2/496/1291/19
22 жовтня 2019 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі: головуючого судді Трушиної О.І.
за участю секретаря Горищенко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за зазначеною вище адресою. У будинку зареєстрований відповідач, але не проживає в ньому, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, його особистих речей у будинку немає. На даний час вона планує оформити державну субсидію, але через реєстрацію відповідача у будинку не може це зробити, у зв`язку з чим вона звернулася з позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 16.02.1999 року, який посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Калашніковою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-131 (а.с. ===).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 1597 від 17.05.2019 року в житловому будинку, який належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: син- ОСОБА_3 , 1994 року народження, наймач- ОСОБА_2 , 1969 року народження (а.с. ===).
Згідно акту про не проживання від 17.05.2019 року, складеним депутатом Біляївської міської ради Івановим В.І. та громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , громадян ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 1994 року (а.с. ===).
Згідно до ст. 167 ЖК України, наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу встановлено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Однак, відповідач до теперішнього часу не вчинив будь-яких дій щодо зняття з реєстраційного обліку за колишнім місцем його проживання за адресою позивача.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що порушене право власності позивача ОСОБА_1 підлягає судовому захисту.
У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку з 1994 року, він має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст. 167 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.
Суддя О.І. Трушина