Номер справи 623/4242/19
Номер провадження 2/623/1032/2019
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

25 жовтня 2019 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації за вимушені прогули,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та нараховану та невиплачену заробітну плату та інші платежі в сумі 37557,00 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.п.3, 4, 5, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява зокрема повинна містити:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

У порушення визначених вимог позивачем до позовної заяви не додано свого обґрунтованого розрахунку заявлених позовних вимог, тобто в якому саме розмірі позивач просить стягнути з відповідача та за який період заборгованість по заробітній платі та в якому саме розмірі вона просить стягнути з відповідача та за який період середній заробіток за час вимушеного прогулу, а відтак пред`явлена позовна заява не відповідає вимогами п.п.3, 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки викладена позивачем у прохальній частині позову вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не містить зазначення суми, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також всупереч п.5 не містить такого обґрунтування у позовній заяві.

Таким чином позивачу необхідно викласти позовну заяву з прохальною частиною, що відповідає заявленим вимогам з усуненими недоліками у відповідності до вимог даної ухвали.

Також позивачем не надано суду довідки про розмір заробітної плати, копії трудової книжки позивача, не зазначено період за який позивач просить стягнути з позивача суму заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються

документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», в структуру заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Як визначено у ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так, позовна заява містить дві майнові вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та інші виплати в розмірі 37557,00 грн., а також середній заробіток за час вимушеного прогулу ( суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач не вказує).

Отже, компенсація середнього заробітку за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати та є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум.

Таким чином, вимога про суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу має бути оплачена судовим збором.

Крім того, постановою Верховного суду України від 30.11.2016 року 2016 у справі № 6-1121цс16, визначено, що починаючи з 01.09.2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають з трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Також, згідно постанови Великої палати Верховного суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить не менше 768 грн. 40 коп. та не більше 9605 грн. 00 коп.

Отже, позивач повинна подати до суду документ про сплату судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації за вимушені прогули - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова