САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1459/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року позивач та її представник звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що позивач є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 . Вона проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою. В її квартирі, також зареєстрований її далекий родич ОСОБА_2 Відповідач вже тривалий час веде асоціальний спосіб життя, неодноразово був засуджений. З 15.01.2011 року по 10.08.2017 року відповідач відбував покарання в Солонянській установі виконання покарань №21 Державної кримінально-виконавчої служби за злочин передбачений ч.2 ст.121 КК України. Виходячи з цих фактів, поведінка відповідача є асоціальною, його спосіб життя є асоціальним та аморальним, він неодноразово був засуджений, що залишило відбиток на його поведінці, тому періодично між ними відбувалися конфлікти, які відповідач провокував. 16.01.2018р. у позивача з відповідачем виник конфлікт, після якого відповідач зібрав свої особисті речі та пішов з квартири. Саме після цього конфлікту відповідач припинив проживати в квартирі АДРЕСА_1 . Перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідач не мав. Однак, фактично відповідач з 16.01.2018 року не проживає у вказаній квартирі, його особистих речей у вказаній квартирі немає, в оплаті комунальних послуг участі він не бере. Реєстрація відповідача в даній квартири порушує її права, перешкоджає їй в отриманні субсидії на сплату комунальних послуг та призводить до додаткових комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

26.03.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.24).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про місце, дату та час розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 280-282 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19884307 від 02.04.2014 року (а.с.8-9).

Крім позивача в будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №1002 від 04.02.2019 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 16.01.2018 року, що підтверджується актом про не проживання від 04.03.2019 року (а.с.13).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що позивач є її матір`ю, з відповідачем ОСОБА_2 вона знайома, однак стосунків з ним не підтримує. Коли він проживав в квартирі матері, він не працював, зловживав спиртними напоями, відкривав газ, бив скло, відкривав в ванній воду. Вона часто бачить його в нетверезому стані разом з співмешканкою. Він в квартирі з матір`ю не мешкає. 19.02.2018 року між ним та матір`ю сталася сварка, він прийшов через пару днів і забрав свої речі, більше його в квартирі не було. Через те, що ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі, матір позбавили субсидії, в неї не залишається коштів навіть на ліки.

Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач ОСОБА_2 у 2018 році добровільно покинув квартиру АДРЕСА_1 та з того часу без поважної причини не проживає там, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтована, а отже підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев