У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали позовної заяви поданої від імені позивача ОСОБА_1 адвокатом Білоцерковецем Юлієм Сергійовичем про забезпечення позову у цивільній справі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

22.10.2019 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Разом із позовною заявою представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову, яке обґрунтовує тим, що у разі визнання виконавчого напису №3167 від 01 серпня 2019 , виданого приватним нотаріусом Колейчик В. В., таким, що не підлягає виконанню, а виконавчий напис буде виконуватись, як наслідок, ОСОБА_1 необхідно буде повторно звертатися до суду з позовом про повернення стягнених з нього коштів, сплачувати судові збори, нести додаткові витрати на юридичну допомогу.

Враховуючи викладене просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №59846128 за постановою приватного виконавця Юхименко О. Л. за виконавчим написом №3167, виданого 01.08.2019 приватним нотаріусом Колейчик В. В. до набуття законної сили рішенням у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заяву розглянуто у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши вказану заяву та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Однак, у заяві про забезпечення позову не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 151-153, 197, 209, 210 ЦПК України суд,

постановив:

В задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов