Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4361/18 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 29 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Миніч Т.І.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Житомирі справу №285/4361/18

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Б. у м.Новоград-Волинський,

встановив:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 22726грн. та моральної шкоди в розмірі 200000грн. В обґрунтування позову зазначив, що в червні 2012 року ОСОБА_2 при зустрічі з ОСОБА_1 шляхом обману заволодів його грошовими коштами в сумі 55000 російських рублів. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2018, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.10.2018, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК України - закрито з нереабілітуючих обставин.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 13354,55грн. та моральну шкоду в розмірі 2000грн. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, а також скасувати заходи забезпечення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Вказує на сплив трирічного строку позовної давності, недоведеність складу цивільного правопорушення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2018 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.10.2018 року, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК України закрито з нереабілітуючих обставин. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 від 22.05.2017 року про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 225300грн. залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства у відповідності до ч.7 ст.128 КПК України (а.с.14-17).

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі статтею 49 КК України не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 398/571/15-ц).

Відповідно до змісту ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, встановлені ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 17.04.2018 року, та відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Окрім цього, суд враховує, що під час розгляду вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_2 підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та заявив, що він розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав (а.с.6). У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_2 визнав, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення встановлена судом першої інстанції, а тому просив ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду від 17.04.2018 року залишити без змін (а.с.236).

Згідно із ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням положень ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для відшкодування матеріальної і моральної шкоди і визначив її розмір, виходячи із змісту обвинувального акту та роз`яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 заявив про застосування позовної давності (т.1 а.с.62).

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таке право виникло у позивача після набрання законної сили ухвалою про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і на час подачі позову - 21.11.2018 року трирічна позовна давність не сплинула.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268,367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: