Справа № 324/992/19
Провадження № 2/324/509/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря

судового засідання Божко В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що вона 20 лютого 2008 року за договором дарування отримала жилий будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований її чоловік відповідач ОСОБА_2 . З моменту реєстрації, а саме з 04 лютого 2009 року по теперішній час, відповідач не проживає за місцем реєстрації, особистих речей в будинку позивача не залишив, будь-яких витрат по комунальних платежах та утриманню будинку не несе. На даний час місце перебування відповідача позивачу невідоме.

Позивач зазначила в позові, що тим, що відповідач зареєстрований в її будинку, порушується її право на власність, а також стає перешкодою в отриманні нею субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Добровільно відповідач не бажає зніматися з реєстрації.

Зважаючи на викладене позивач просить суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Учасники справи належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.29,30).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому суду пояснили, що у будинку, який їй належить і який розташований по АДРЕСА_1 , зараз проживаює вона зі своїм повнолітнім сином. Відповідач у справі більше 8 останніх років виїхав за межі України, у нього фактично склалася інша родина. На її прохання знятися з реєстрації в належному їй будинку відповідач не знявся з реєстрації.

Відповідач у справі, місце реєстрації якої за адресою, зазначеною в позові, підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду (а.с.18), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого засідання (а.с.24), у підготовче засідання не явився, про причину неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, відзив на позов не подав. У зв`язку з зазначеним суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідача у судові засідання 04 жовтня 2019 року і 18 жовтня 2019 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.30). Відповідач після оприлюднення оголошень про його виклик у судове засідання повторно не явився, про причину неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, відзив на позов не подав.

З зазначених підстав суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона з 2007 року постійно проживає в АДРЕСА_2 . Вона добре знає позивача у справі ОСОБА_1 і її родину. Свідку відомо, що чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 проживав разом зі своєю родиною з дружиною ОСОБА_1 і сином ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 . Але після того, як здоров`я у ОСОБА_1 погіршилося, а потім вона стала інвалідом, ОСОБА_2 у 2012 році покинув своїх дружину і сина і виїхав з м.Пологи. Вона, свідок, з 2012 року по теперішній час ОСОБА_2 у будинку позивачки не бачила, його речей там нема. Свідок знає про це, бо за проханням ОСОБА_1 вона приблизно раз на тиждень буває у неї вдома, щоб допомогти по господарству.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є сином сторін у справі, проживає він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 . Його батько ОСОБА_2 не живе з ними приблизно з 2013 року, бо виїхав до Російської Федерації, де працює і в нього склалася вже інша родина. Іноді батько йому телефонує, але він жодного разу до м.Пологи не приїздив, тому не знявся з реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачу у справі ОСОБА_1 .

Суд, вислухав у судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З копії паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_1 судом встановлено, що вона зареєстрована у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

З копії договору дарування жилого будинку від 20 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І. 20 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №383, встановлено, що ОСОБА_7 . подарував ОСОБА_1 жилий будинок з господарчими побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.6).

З копії Витягу з Державного реєстру правочинів №5466380 від 20 лютого 2008 року і з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17841311 від 22 лютого 2008 року (а.с.7, 8) встановлено, що на підставі договору дарування від 20 лютого 2008 року ОСОБА_1 є власницею жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки №4486 про склад сім`ї, виданої 15 травня 2019 року виконавчим комітетом Пологівської міської ради Запорізької області, судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З копії акту, складеного та підписаного 10 червня 2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з моменту реєстрації з 04 лютого 2009 року (а.с.10).

З копії домової книги прописаних у будинку АДРЕСА_1 судом встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 04 лютого 2009 року у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

З копії довідки до акта огляду МСЕК серії АД №136060 встановлено, що ОСОБА_9 є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково (а.с.14).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ними, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, оскільки відповідач не є власником (співвласником) спірного будинку, не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, витрати по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідача в належному позивачці будинку порушує право останньої як власника будинку.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Позивачка як особа з інвалідністю звільнена від сплати судового збору при подачі позову згідно п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольняє в повному обсязі, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 128 ч.11, 141, 223 ч.4, 259 ч.6, 263-265, 268 ч.6, 272, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у належному ОСОБА_1 жилому будинку номер АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 23 жовтня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І. О.