Провадження №2-о/235/989/19
Справа №235/7375/19

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Лебеденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересовані особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту народження дитини, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку ОСОБА_2 , з якою він перебуває в зареєстрованому шлюбі, народила дитину жіночої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження та свідоцтвом про народження, виданим на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Він є батьком дитини. Звернувшись до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, йому було відмовлено у реєстрації народження дитини з посиланням на те, що пред`явлені ним для підтвердження факту народження документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту народження необхідно заявнику для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини згідно вимог діючого законодавства України. Просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку дитини жіночої статі, батьком якої є він, матір`ю ОСОБА_2 .

Заявник та заінтересована особа ОСОБА_2 за змістом поданої заяви просили провести розгляд справи у їх відсутність, на заявлених вимогах наполягали.

Представник заінтересованої особи - Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , заявник та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ахундова) з 18.05.2013 перебувають в шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №273.

Паспортами громадянина України серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 підтверджується, що Рзаєв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Донецька, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Мінгечаур, Азербайджан, є громадянами України відповідно.

З обмінної карти та медичного свідоцтва про народження №164 від 09.07.2019, виданого Центральною міською лікарнею №17 міста Донецька, вбачається, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09.10 годині народилась одна дитина друга за рахунком дівчинка вагою 3300 г, про що 16.07.2019 Київським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ДНР видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис №351.

Згідно відмови Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 22.10.2019, свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 16.07.2019, надане заявником для державної реєстрації народження дитини, є документом, який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому - у проведенні державної реєстрації народження відмовлено.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.06.2014 №919/5 проведення державної реєстрації актів цивільного стану за заявами громадян України, які проживають в районі проведення антитерористичної операції, здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника, виключно з дотриманням вимог законодавства України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо

частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі, з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначені норми права, докази, які підтверджують факт народження у ОСОБА_2 ., яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьку Донецької області однієї дитини жіночої статі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Встановлення факту народження має юридичне значення для заявника, так як дозволить використати своє право на державну реєстрацію народження дитини.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку Донецької області, Україна, другої за рахунком однієї дитини жіночої статі, батьками якої є: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для виконання.

Суддя: