Справа № 286/2346/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Романенко С. І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації , -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2019 року ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи вимоги ти, що відповідач є колишнім чоловіком її померлої дочки. За час перебування доньки у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , який є її онуком. Нині покійна дочка ОСОБА_6 та онук ОСОБА_5 від дня свого народження, були зареєстровані та проживали з позивачкою, після смерті доньки онук залишився проживати з нею. За період з 2015 року по день смерті дочки ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), тобто більше трьох років відповідач не приймав ніякої участі у вихованні свого сина (не приходив жодного разу його провідати) та не надавав кошти на його утримання. В зв`язку з чим дочка вимушена була стягувати аліменти в судовому порядку. На даний час відповідач надалі ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дитини, не цікавиться вихованням дитини, його розвитком, потребами. За п`ять з половиною років ОСОБА_4 жодного разу не поцікавився станом здоров`я сина, жодного разу не був з ним у лікарів, не виявляв інтересу до внутрішнього світу свого сина, не вжив будь-яких дій по наданню дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не цікавиться фізичним і духовним розвитком, не забезпечує дитину необхідним харчуванням. Тобто відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і робити надалі він це не бажає. В даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на її вихованні і повному утриманні. Така поведінка відповідача є усвідомленою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач про сина не піклується, не оформив йому пенсію, онук перебуває на її утриманні. Дитина не цікавиться батьком, тому позов просить задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідач не забезпечує дитину, не підтримує, дитина не знає батьківського піклування.

Відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, наслідки передбачені ст. 166 Сімейного Кодексу, йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази, та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 27.05.2015 року по справі №286/1193/15-ц, від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,8).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 09 лютого 2018 року, ОСОБА_6 змінила ім`я, про що 09 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені змінено на '' ОСОБА_6 '' (а.с.6).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07 вересня 2018 року (а.с.7).

Позивач є матір`ю померлої ОСОБА_6 , що видно з копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29 червня 1990 року (а.с.4).

З відповідача на користь ОСОБА_6 на підставі судового наказу від 22 листопада 2017 року №286/3596/17 року, на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , в примусовому порядку, стягувалися аліменти (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, ОСОБА_3 , проживає в АДРЕСА_1 з нею зареєстрований та проживає її онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 , відвідує дитячий садочок №6 з вересня 2015 року по даний час. Опікою та вихованням дитини займається бабуся, ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_11 , вони постійно займаються вихованням та навчанням онука, постійно дбають про його здоров`я, беруть активну участь у вихованні дитини. Завдяки бабусі і дідусю дитина завжди охайна, має гарний вигляд. З обов`язками, щодо виховання та навчання дитини справляються без зауважень. За вказаний період часу батька дитини, ОСОБА_4 у виховному закладі не бачили, він не приходив і не забирав, тим більше ніколи не опікувався дитиною, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає. ОСОБА_3 , як бабуся ОСОБА_5 , постійно звертається за медичною допомогою та цікавиться станом здоров`я дитини, батько жодного разу до лікаря не звертався (а.с.10,11,19).

Згідно Акту обстеження сім`ї №5 від 08 липня 2019 року, громадянинка ОСОБА_3 , бабуся ОСОБА_5 , проживає в даному будинку та виховує дитину від її народження і по даний час. Встановлено, що дитина до смерті матері ОСОБА_6 та після її смерті (вересень 2018 року) проживала і проживає в даному будинку. Будинок придатний до проживання, має всі зручності для проживання дитини: місце для особистих речей, місце для сну/відпочинку, для навчання та гри. (а.с.15).

Згідно довідок Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 12.09.2018 №1366 та №1367, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає по АДРЕСА_2 за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з задовільної сторони (а.с.19,20).

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації про доцільність позбавлення громадянина ОСОБА_4 батьківських прав від 20.09.2019 року №02-18/1268, враховуючи рішення протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 20.09.2019 року №10/9 орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації Житомирської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя с. Радчиці, Овруцького району Житомирської області, відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд бере до уваги той факт що дитина, ОСОБА_5 , проживає на даний момент з бабусею та дідусем, які забезпечують його фізичний та духовний розвиток, забезпечують матеріально. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться вихованням дитини, його розвитком, потребами, крім того визнав позов.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 19, 164,166 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Текст повного рішення складено 01 жовтня 2019 року.