ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9033/19 Справа № 2-9315/11 Суддя у 1-й інстанції - Шелестов К. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Варенко О.П., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2011 року.

Не погодившись із такою ухвалою, 19 вересня 2019 року позивач через свого представника подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення, в якій посилається на те, що ухвалу суду не отримував, та тільки в липні 2019 року дізнався про те, що квартиру, на яку було накладено арешт, продано.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року скарга була залишена без руху для зазначення інших поважних причин пропуску строку на оскарження судового рішення.

15 жовтня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява апелянта, в якій він посилається на те, що не цікавився провадженням у справі, оскільки виконавче провадження у справі було закінчено у 2014 році, так як боржник ОСОБА_2 помер. Позивач сподівався на те, що спадкоємці боржника будуть сумлінно виконувати рішення суду.

Проте зазначені апелянтом обставини не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки саме позивач має бути зацікавлений у виконанні рішення суду, однак він не цікавився правовим статусом майна боржника, щодо якого був накладений арешт в порядку забезпечення позовних вимог.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак несвоєчасне отримання копії ухвали від 13 травня 2015 року саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на оскарження такого судового рішення, оскільки, як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст.357,358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.П. Варенко