Справа № 716/1585/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря судових засідань Вікторівської Д.Я.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що вона є одноосібним власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку, крім неї зареєстровані: донька ОСОБА_2 , 1975 р.н., яка з 2003 р. перебуває за межами України та онук ОСОБА_3 , 1996 р.н., який з 2006 р. також перебуває за межами України. Таким чином відповідачі вже тривалий час у вказаному будинку не проживають, участі в утриманні господарства, в якому вони зареєстровані не приймають, також не приймають участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляють приналежну до нього земельну ділянку.
Позивач посилається на те, що вона, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обгрунтувала їх вищенаведеним.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином - судовими повістками, однак до суду повернулися конверти, з відмітками Укрпошти про те, що вони за зазначеною адресою, а саме по АДРЕСА_1 не проживають, хоча з довідок Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області№197 та № 198 від 02.09.2019 вбачається, що відповідачі зареєстровані саме в АДРЕСА_1 .
Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.2 ст.130 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності та відзиву на позов від них також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.09.1990, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Заставнівської районної ради народних депутатів №83/5 від 05.05.1989 (а.с.8).
Згідно довідки виконавчого комітету Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №803 від 08.07.2019 у вказаному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 2003 р. в ньому не проживає та перебуває за межами України та онук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не проживає у домогосподарстві ОСОБА_2 , починаючи з 2006 р., та на даний час також перебуває за межами України (а.с.10).
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають по сусідству із позивачем, в судовому засіданні пояснили, що у позивача ОСОБА_1 є двоє дітей: доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Менша донька ОСОБА_10 раніше проживала із матір`ю в її будинку по АДРЕСА_1 , проте вже біля 15 років вона перебуває за кордоном в Німеччині, де працює медсестрою у медичному закладі. Онук позивача ОСОБА_11 , також раніше проживав із бабусею в її будинку, проте вже біля 13 років тому також виїхав за кордон.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у її домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 .
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як членів сім`ї власника такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено і підтверджено належними і допустимими доказами, що вони не проживають у спірному житлі без поважних причин понад один рік.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного заочного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Дата складення повного тексту рішення суду 24.10.2019.
Суддя О.Пухарєва