КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 10 травня 2016 року в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хюндай», під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», під керування ОСОБА_2

29 червня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва, винесено Постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ» застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра Україна» (надалі ПрАТ «СК «Саламандра Україна»).

Згідно умов даного Полісу, розмір шкоди заподіяної майну, становить: 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., франшиза - 510 (п`ятсот десять) грн.

Крім того, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», також застраховано у ПрАТ «СК «Саламандра Україна», за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту Згідно умов даного Договору, розмір шкоди заподіяної майну третіх осіб, становить: 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить - 155 640,83 грн. Відповідно до Звіту вартість залишків (утилізаційна вартість автомобіля) становить - 29 634,92 грн. Різниця тобто фактичні збитки які заподіяні становить 126 005,91 грн.

Разом з тим, автотоварознавче дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу, проводилося позивачем за, що було сплачено винагороду у розмірі 1500 грн.

Також, у зв`язку з повним знищенням транспортного засобу Позивач був змушений скористатись послугами евакуатора, послуги якого склали 1040 грн.

ПрАТ «СК «Саламандра Україна» здійснило виплату страхового відшкодування, на користь Позивача, в розмірі: 49 490 грн. (50 000 грн. - 510 грн.).

Просив стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра Україна» 50 000 грн. та з ОСОБА_2 29 055,91 грн. матеріальної шкоди та солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн..

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено на користь позивача із ПрАТ «СК «Саламандра Україна» суму в розмірі 50 000,0 грн., з ОСОБА_2 - 29 055,91 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПрАТ «СК «Саламандра Україна», яке змінило найменування на ПрАТ «СК «Ван Клік» звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що місцевий суд не врахував того, що у винуватця ДТП - ОСОБА_2 не було вилучено посвідчення водія, а тому вважає, що останній неправомірно керував автомобілем, що не дає підстави для виплати страхового відшкодування за договором страхування.

Вважає, що зазначене є підставою для скасування рішення місцевого суду в частині позовних вимог до ПрАТ «СК «Саламандра Україна» та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_3 вказує, що факт відсутності посвідчення водія у ОСОБА_2 є лише припущенням і не підтверджується матеріалами справи, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що завдана матеріальна шкода позивачу підтверджена належними доказами та не заперечується іншими сторонами, ОСОБА_2 являється винним у спричиненому ДТП, а відповідальність ПрАТ «СК «Саламандра Україна» передбачена договором страхування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2016 року в м. Києві на перехресті вул. Саксаганського та вул. Льва Толстого у місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача-1 ОСОБА_2. , внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року винним у вищевказаній ДТП визнано водія ОСОБА_2 Даною постановою встановленні порушення ОСОБА_2 вимог ПДР, постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (справа № 761/22144/16-ц).

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано у ПрАТ "СК "Саламандра Україна", за полісом № АІ/8553845. Згідно даного полісу, відповідач-1 не є власником даного транспортного засобу.

Згідно умов даного Полісу, розмір шкоди заподіяної майну, становить 50 000,0 грн., франшиза - 510,0 грн.

Крім того, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 , також застраховано у ПрАТ "СК "Саламандра Україна" за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 02-1.0026051.0001 від 14 грудня 2015 року.

Згідно умов даного Договору, розмір шкоди заподіяної майну третіх осіб, становить 50 000,0 грн.

Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу №45 від 30.07.2016 року вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнту фізичного зносу становить - 155 640,83 грн. Відповідно до звіту №45-утп від 30.07.2019 року вартість залишків (утилізаційна вартість автомобіля) становить - 29 634, 92 грн.

ПрАТ СК «Саламандра Україна», на виконання зобов`язань за вищевказаним Полісом АІ/8553845 здійснив ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування в розмірі 49 490,0 грн. (50 000,0 - 510).

Сума за послуги евакуатора сплачена ОСОБА_1 згідно Акту виконаних робіт від 12.05.2016 року становить 1040 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору №4507 від 21.07.2016 року, Позивачем сплачено винагороду за послуги проведення експертизи, та підтверджено Квитанцією до прибуткового касового ордеру №4507 від 30.07.2016 року.

Відповідно до ст.599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 02-1.0026051.0001 від 14 грудня 2015 року відповідальність ОСОБА_2 є додатково застрахована на суму, яка не перевищує 50 000 грн.

З огляду на зазначене місцевий суд прийшов до вірного висновку, що матеріальна шкода, заподіяної Позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню з ПрАТ СК «Саламандра Україна» в межах страхового ліміту у відповідності до вищевказаного договору страхування.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на припущеннях відповідача, щодо відсутності у ОСОБА_2 посвідчення водія на момент дорожньо-трансопртної пригоди, що на думку апелянта вказує на неправомірність володіння та користування автомобілем ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє вище зазначені доводи апеляційної скарги, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються наданим доказами.

Місцевий суд вірно вказав, що факт відсутності посвідчення водія у Відповідача-1 не підтверджено наявними доказами, а відповідно до листа №1611сз/41/11/4/02.2018 від 10.12.2018 року Департаменту патрульної поліції УПП в м. Києві, вказано що згідно наявної інформаційно-облікової бази Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП відносно гр. ОСОБА_2 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст.126 КУпАП не виносилась.

В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржувалось.

Колегія суддів зазначає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що з відповідачів підлягає стягненню матеріальна шкода, розмір якої підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: