П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/15613/18

Провадження № 22-ц/4815/1298/19

Головуючий у Рівненському міському суді:

суддя Смолій Л.Д.

Рішення суду першої інстанції (повним текстом)

проголошено о 16 год. 50 хв. 26.06.2019 у м. Рівне

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач-1: Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України";

відповідач-2: Служба автомобільних доріг у Рівненській області;

представники учасників справи:

позивача - адвокат Іванюк Ігор Васильович;

відповідача 2 - адвокат Цимбалюк Оксана Петрівна;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" і Служби автомобільних доріг у Рівненській області про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Рівненський облавтодор") і Служби автомобільних доріг у Рівненській області (далі - Служба автодоріг в області) про відшкодування матеріальної шкоди. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначав, що 24 грудня 2017 року о 12 год. 20 хв. на 125 км 000 м - 125 км 100 м автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, керуючи автомобілем марки Fiat Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду через попадання передньою частиною транспортного засобу у яму (вибоїну), яка знаходилася на проїзній частині. Внаслідок цього автомобіль зазнав механічних пошкоджень, що стверджено відповідним висновком автотоварознавчого дослідження вартості матеріальних збитків. Взявши до уваги, що обов`язок належного утримання доріг покладено на Службу автодоріг в області та відповідно до укладеного між відповідачами договору просив солідарно стягнути зі Служби автодоріг в області та ДП "Рівненський облавтодор" 54 596, 45 гривень завданих збитків, 2 500 гривень в рахунок виконання звіту про оцінку збитків та судові витрати у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 серпня 2018 року прийнято зазначену позовну заяву до розгляду, відкрито позовне провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду.

У поданому відзиві Служба автодоріг в області, вважаючи позовну заяву безпідставною і недоведеною, просить відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 . При цьому покликається на відсутність солідарного обов`язку відповідачів нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем. Своєї вини у завданні матеріальної шкоди не визнає, стверджуючи про те, що саме філія "Колоденська ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" здійснювала експлуатаційне утримання автодороги, що виключає його відповідальність. Крім того, вважає відсутніми належні і допустимі докази, які підтверджували би заявлений розмір збитків.

Ухвалою Рівненського міського суду від 06 листопада 2018 року представнику Служби автодоріг в області відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Рішенням Рівненського міського суду від 26 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Рівненський облавтодор" на користь позивача 54 596, 45 гривень матеріальної шкоди, 2 500 гривень витрат, що понесені на виконання звіту про оцінку автомобіля, 704, 80 гривень судового збору та 4 933, 20 гривень витрат, понесених на правничу допомогу.

У задоволенні позовних вимог до Служби автодоріг в області ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ДП "Рівненський облавтодор" вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, а тому таким, що підлягає до скасування з ухваленням нового - про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

На її обґрунтування зазначалося про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що оскільки законодавством на Службу автодоріг в області покладено обов`язок забезпечувати безперервні, безпечні, економічні та зручні умови руху транспортних засобів, організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за державними стандартами і нормами, тому вона повинна контролювати хід, якість, вартість та обсяг виконання послуг, що здійснюються виконавцем. Тобто це означає, що між відповідачами 21 лютого 2017 року було укладено договір №1 про закупівлю послуг, за умовами якого ДП "Рівненський облавтодор" як підрядник (виконавець) зобов`язався у порядку та на умовах, визначених угодою, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги згідно з технічними завданням за тендерною документацією. Служба автодоріг в області - власник автомобільних доріг, діючи як замовник, зобов`язалася визначати ділянки доріг загального користування, де проведення підрядником ремонтних доріг є пріоритетним, адже ціна договору у розмірі 109 712 677 гривень не передбачала повну ліквідацію руйнувань автомобільних доріг, а відтак обмежує кількість послуг по ремонту і експлуатаційному утриманню. Отже, замовник, прийнявши надані ДП "Рівненський облавтодор" послуги без зауважень і здійснивши їх оплату, разом з тим повинен був контролювати безпеку і якість виконання робіт підрядника. Тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 1172 ЦК України саме він має відшкодувати завдану матеріальну шкоду, адже цієї правової позиції додержується й Верховний Суд України у своїй постанові від 16 вересня 2015 року у справі №6-1083цс15. При цьому, підсумовуючи свої доводи, вказував, що підрядник (виконавець) надавав послуги відповідно до завдань замовника, під його контролем, замовником послуги було прийнято і оплачено і про виявлені недоліки наданих послуг ним заявлено не було.

У поданому відзиві Служба автодоріг в області, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на існування договору, що укладений між відповідачами 21 лютого 2017 року за №1, за яким саме на ДП "Рівненський облавтодор" покладено обов`язок забезпечити належне утримання доріг, умови безпеки руху, а також нести безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність щодо відшкодування матеріальної і нематеріальної шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причин незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини виконавця. Оскільки договірна умова щодо усунення ям (вибоїн) перебувало у сфері зобов`язань виконавця, тому факт завдання шкоди позивачу мав місце саме з вини ДП "Рівненський облавтодор".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності і обґрунтованості позову в частині вимоги про відшкодування шкоди ДП "Рівненський облавтодор" на користь позивача, оскільки за умовами договору на купівлю послуг, який укладено між відповідачами, саме на ДП "Рівненський облавтодор" покладено зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду власникам транспортних засобів у разі заподіяння їм збитків через незадовільне експлуатаційне утримання ввіреної автомобільної дороги.

Як з`ясовано судом, 24 грудня 2017 року о 12 год. 20 хв. на 125 км 000 м + 125 км 100 м автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокстянтинів позивач, керуючи автомобілем марки Fiat Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , цей транспортний засіб потрапив у дорожньо-транспортну пригоду шляхом попадання передньою частиною автомобіля у яму (вибоїну), яка знаходилася на проїзній частині.

Тоді ж працівниками поліції складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, де у пункті 2 встановлено факт ямковості, наявності вибоїни довжиною 3 м та шириною 3 м, глибиною 7 см. При цьому зазначено і про існування зрізаного асфальту, знятого верхнього шару асфальтного покриття дороги, а також відсутність огородження місць проведення дорожніх робіт. Також серед недоліків в утриманні та експлуатації ділянки, що вказано у пункті 5, міститься посилання і на невстановлення дорожніх знаків "Вибоїни" ліворуч дороги.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 25 липня 2018 року виконроба Колоденської ДЕД Нитку В.С. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП щодо порушення правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, що спричинили створення аварійної обстановки.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом звіту про оцінку автомобіля марки Fiat Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , від 10 лютого 2018 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 54 596, 45 гривень з податком на додану вартість.

Норми статей 1, 11, 13 Закону України "Про автомобільні дороги" вказують про те, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать зокрема організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху.

Орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Як обґрунтовано встановлено, ДП "Рівненський облавтодор" належить до уповноважених органів держави, що здійснює державне управління у сфері дорожнього господарства, а також реалізацію єдиної транспортної політики у дорожньо-транспортному комплексі.

Натомість Служба автодоріг в області утворена і зареєстрована в порядку, визначеному законом, є державною організацією, яка належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Судом правильно з`ясовано, що 21 лютого 2007 року між Службою автодоріг в області як замовником та ДП "Рівненський облавтодор" як виконавцем укладено договір №1, за умовами якого останній зобов`язався в порядку і на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги згідно з технічним завданням, викладеним у тендерній документації за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений договором термін (пункт 1.1). Відповідно до пункту 1.2 цього договору найменуванням робіт є експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення в межах Рівненської області протяжністю 2000, 9 км.

Договором передбачено строк надання послуг - з 21 лютого 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Пунктом 1.6 договору встановлено, що на період його дії та протягом гарантійного періоду виконавець в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) та нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода виникла з причини незадовільного експлуатаційного утримання допущеного з вини виконавця, а також забезпечує повне майнове відшкодування замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини підрядника.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди внаслідок неналежного виконання умов цього договору з вини виконавця він несе за це відповідальність та бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів, пов`язаних з такими дорожньо-транспортними пригодами, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків (абзац "з" підпункту 6.3.3. п. 6.3).

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на яких наполягав позивач, суд першої інстанції частково задовольнив позов, стягнувши на користь ОСОБА_1 завдані йому збитки у повному розмірі із ДП "Рівненський облавтодор". При цьому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову до Служби автодоріг в області.

Відповідно до пункту 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст.ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність вини заявника і необхідність покладення обов`язку з відшкодування матеріальної шкоди на Службу автодоріг в області, то з ними погодитися не можна через їх необґрунтованість. Так, ці посилання повністю спростовуються правильністю висновків суду, зроблених з урахуванням обставин справи та вимог закону.

Не заслуговують на увагу і аргументи автора апеляційної скарги про застосування до спірних відносин положень ч. 2 ст. 1172 ЦК України, адже також є голослівними і не підтверджені жодними переконливими і об`єктивними доказами. При цьому самі по собі покликання на правову позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №6-1083цс15, не вказують про їх обґрунтованість, оскільки ДП "Рівненський облавтодор" діяв як виконавець на підставі відповідного договору, де чітко передбачені його права і обов`язки, в т.ч. і цивільно-правова відповідальність за завдання матеріальної шкоди власнику (володільцю) транспортного засобу у випадку неналежного утримання автомобільної дороги, яка знаходиться у межах його контролю.

Не можна погодитися і з твердженнями заявника на недодержання судом норм процесуального права.

Згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Окрім викладеного, вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Між тим, будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних правовідносин, чи інших обставин, що є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, ДП "Рівненський облавтодор" зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом здобуто не було.

Решта доводів апеляційної скарги також є необґрунтованими і апеляційним судом з цих міркувань відхиляються.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Норми частини першої ст. 367 ЦПК України передбачають обов`язок суду апеляційної інстанції переглянути справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому в іншій частині рішення суду, що не оскаржувалося і не охоплене доводами апеляційної скарги, колегією суддів не перевірялося.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.О.Гордійчук