Справа № 326/1530/19
Провадження № 2/326/447/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Уют» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСББ «Уют» на її користь не сплачену заробітну плату та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь не сплачену заробітну плату та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У Постанові від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16) Верховний Суд дійшов висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

За таких обставин, позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, однак, повинна сплатити судовий збір за подання позову про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (не менше 768,40 грн. та не більше 9605, 00 грн.).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, самі обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

До позову не надано довідки про розмір заробітної плати та розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати або докази про неможливість отримати дані документи у відповідача.

В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовній заяві не зазначена ціна позову.

Крім того позивачкою не конкретизовано зміст позовних вимог у прохальній частині позовної заяви, а саме: не зазначено в якому розмірі вона просить стягнути заборгованість по заробітній платі та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати та за який період.

Також позовна заява не містить правового обґрунтування, а саме посилання на норми ЦК та ЦПК України або інших Законів України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові або електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених вимог, копії письмових доказів, які додані до позовної заяви, не засвідчені належним чином, а саме: не зазначено слів «Згідно з оригіналом», посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища і дати засвідчення.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Проте в порушення зазначених норм позивач не зазначив чи використав він заходи досудового врегулювання спору.

Також в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У зв`язку з цим, ухвалою судді від 01.10.2019 даний позов було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

На виконання ухвали судді від 01.10.2019 про залишення позовної заяви без руху, 17.10.2019 позивачем надано документи. Проте в порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано копії цих документів для відповідача.

Крім того, надані документи, а саме: витяг зі звітів про суми нарахованої заробітної плати, витяг зі звітів ОСББ «УЮТ» про дебітові та кредитові операції, підписані тільки позивачем. Доказів того, що вона зверталась до ОСББ «УЮТ» з заявою про видачу довідки про розмір заробітної плати та розрахунку компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, не надано.

Також в уточненій позовній заяві не викладено обґрунтування вимоги позивача щодо несплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, не вказано правову підставу для цього.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом термін, тому заява підлягає поверненню позивачу відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Уют» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

17.10.2019