Справа № 357/8122/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,-

В С Т А Н О В И В:

25.07.2019 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь борг у сумі 5 915 грн. 03 коп. та судовий збір у сумі 192 грн. 10 коп.

Оглянувши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В порушення вказаних вимог, виходячи з наданого КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора № 1» розрахунку, заявник просить стягнути з боржника заборгованість починаючи з березня 2010 року по травень 2019 року, тобто, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, що визначені ст.257 ЦК України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з березня 2010 по травень 2019 року не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя:Б. І. Кошель