МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1699/19

"07" жовтня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Мудрак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, посилаючись на те, що з 01.03.2008 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.07.2016 року рішенням Макарівського районного суду Київської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу вона разом з донькою ОСОБА_3 стали проживати окремо від відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , і донька перебуває на її, позивачки утриманні.

Відповідач-батько з кінця 2016 року у вихованні доньки участі не бере, коштів на її утримання не надає, приховує свій дійсний заробіток; не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. Відповідач офіційно не працює, має мінливі та непостійні заробітки, тому на думку позивачки за доцільне аліменти стягувати в твердій грошовій сумі, а саме - 3000.00 гривень щомісячно.

Оскільки відповідач постійно ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину, з нього слід стягнути на утримання дитини аліменти за минулий час, а саме: з 01.03.2019 року по 01.06.2019 року з розрахунку 3000.00 гривень на місяць на загальну суму 9000.00 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 просить: - стягувати з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 3000.00 гривен щомісячно; стягнути з відповідача аліменти за попередній період з 01.03.2019 року по 01.06.2019 року в сумі 9000.00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив, в якому, не заперечуючи обов`язку утримувати дитину, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

На думку відповідача не відповідає дійсності, є надуманим твердження позивачки про те, що він не бере участі у вихованні дитини, не надає коштів на її утримання і відмовляється їх сплачувати, приховуючи свій дійсний заробіток. Після розірвання шлюбу у 2016 році кожен з них створив нову сім`ю, однак з 2016 року він ніколи не відмовлявся матеріально допомагати позивачці в утриманні дитини. Починаючи із серпня 2016 року і до липня 2019 року кожен місяць перераховував позивачці грошові кошти, звісно що суми були різними: 500.00 гривень, 750.00 гривень, але в основному перераховував на карту позивачці 1000.00 гривень, що підтверджується квитанціями АКБ «ПриватБанк». Він, відповідач дійсно не має постійного місця роботи і має мінливий дохід, що часто стає причиною сплати різних грошових сум на утримання дитини. Законом передбачена можливість у такому випадку стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, при цьому Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01.07.2019 року встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у сумі 2118.00 гривень. Таким чином розмір суми аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% від вказаної суми, тобто складати 1060.00 гривень. Заявлена відповідачкою сума аліментів 3000.00 гривень ніяк не обґрунтована, окрім відсутності у нього постійного місця роботи та доходу. Відповідач просить задовольнити позов частково, а саме: стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1200.00 гривень та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів за попередній період з сумі 9000.00 гривень.

В відповіді на відзив позивачкою ОСОБА_1 вказано, що крім понесених додаткових витрат на дитину з 23016 року по теперішній час відповідач не проводить з донькою часу, її вихованням не займається, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням; телефонує одного разу на місяць. Останній раз відвідував дитину в жовтні 2018 року. твердження відповідача про те, що він не заперечує свій обов`язок батька щодо приймання участі у вихованні дитини та повністю усвідомлює, що існують норми права, які регулюють відносини у сфері сімейного права не відповідають дійсності, оскільки відповідач жодного разу не спілкувався з класним керівником дитини, не цікавився навчанням, та не брав участі у виховання доньки, про що свідчить характеристика доньки-учениці шостого класу. Вихованням дитини займається тільки вона, позивачка та вітчим ОСОБА_5 , активно займається вихованням житини, стежить за її успішністю, а дитина називає його батьком і висловлюється до нього з ніжністю та повагою.

Під проживання окремо від відповідача з серпня 2016 року нею, позивачкою були понесення додаткові витрати на нашу доньку, а саме:

-затрати на репетиторів для підготовки нашої спільної доньки до старшої школи:

- репетитор з англійської мови: 70.00 гривень за один урок, дитини відвідувала - 3 уроки на тиждень, а це вже становить - 840.00 гривень щомісячно. Заняття проводилися на протязі 10 місяців, загальна сума, які були витрачені становить: 8400.00 гривень за весь період навчання, дані твердження можуть підтвердити свідки;

- репетитор з математики та української мови: 50.00 гривень за один урок, дитина відвідувала 3 уроки на тиждень, а це вже становить - 600.00 гривень щомісячно. Заняття проводились на протязі 10 місяців, загальна сума, які були витрачені становить: 6000.00 гривень за весь період навчання, дані твердження можуть підтвердити свідки;

- в 2017 році донці був куплений велосипед за 2500.00 гривень;

- в 2018 році донці був куплений смартфон орієнтовна вартість складає 1000.00 гривень;

- в 2018 році на випуск доньки з молодших класів було витрачено близько 5000.00 гривень. Кошти було витрачено на купівлю нового плаття, організацію випускного вечора, дані твердження можуть підтвердити свідки.

В 2018 році була підозра на проблеми з зором, а тому дитина була направлена на обстеження, при обстеженні були виявлені проблеми з зором, призначено курс лікування вартість якого становить 2500.00 гривень. Також додатково дитині були куплені окуляри в кількості 2 пари, вартість однієї пари становить 870.00 гривень, іншої пари - 640.00 гривень, та додатково куплені тренувальні окуляри, вартість яких становить 300.00 гривень, що підтверджується рецептом на окуляри від 12.04.2018 року, випискою з денного стаціонару.

В 2018 році при проходженні медичного обстеження дитиною для школи лікарями поліклініки було виявлено в дитини плоскостопість та приписано ортопедичні устілки, пара яких коштує 570.00 гривень, що підтверджується лише останнім товарним чеком від 24.08.2019 року. Для можливості носити ортопедичні устілки з`явилась потребується купувати нове спеціальне взуття, яке потребує додаткових витрат.

В 2018 році дитина відвідувала декілька разів стоматолога, що коштує орієнтовно: 500.00 гривень за одне відвідування.

За останніх два роки перед початком навчального року дитині купувався новий одяг портфель, шкільна канцелярія.

В 2019 році дитині був куплений новий спортивний велосипед, про якій дитина давно мріяла, його вартість складає 7865.00 гривень, що підтверджується товарним чеком.

З 01.09.2019 року дитина почала відвідувати курси вивчення англійської мови в центрі розвитку талантів дітей та дорослих «Елідерія», що коштує 1000.00 гривень щомісячно.

З 2019 року дитина відвідує тренування в басейні, який знаходиться в спортивній школі №25, вартість занять становить 500.00 гривень щомісячно.

Оскільки батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, тому вона, позивачка телефонувала відповідачу, просила брати участь у понесених нею додаткових витратах на спільну дитину, але оскільки відповідач не бажав в повному обсязі брати участь у додаткових витратах, тому добровільно перераховував на її банківську картку незначні суми компенсації понесених нею додаткових витрат щомісячно, які були різні: 500.00 гривень, 750.00 гривень, 1000.00 гривень, що підтверджують квитанції АКБ «ПриватБанк», які додані відповідачем до відзиву, а тому посилання відповідача на те, що від надав на утримання дитини грошові кошти не відповідають дійсності. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть рахуватися аліментами. Вона, позивачка не заперечує, що відповідач перераховував на її картку вище вказані грошові суми, але ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. А тому вважає за необхідне стягнення аліментів на утримання дитини з дня подання до суду позову так і за попередній період. Крім того. ще з періоду спільного проживання відповідач працював на підприємстві та мав постійний, регулярний офіційний дохід. Після розірвання шлюбу зі слів відповідача їй, позивачці, відомо, він працює водієм-далекобійником (займається транспортуванням товарів за межі України) та неодноразово телефонував їй з Республіки Польща та Німеччини, а тому вона вважає. що відповідач може платити аліменти в твердій грошовій сумі 3000.00 гривень щомісячно.

Згідно ухвали від 27.06.2019 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписуваного технічного засобу не здійснювалось.

Між сторонами виникли правовідносини, які регламентуються вимогами ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.07.2008 року виконавчим комітетом Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком вказаний ОСОБА_2 .

Відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 02.07.2016 року №370/656/16-ц, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб розірвано.

Згідно квитанцій АКБ «ПриватБанк» за 2016 рік на картку на ім`я ОСОБА_1 відповідачем перераховано 5700.00 гривень; за 2017 рік - 14195.00 гривень; за 2018 рік - 10600.00 гривень; за 2019 рік -8000.00 гривень.

Згідно довідки №290 від 24.05.2019 року, виданої Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом в тому числі з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні мати ОСОБА_1 .

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з того, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню в розмірі 1200.00 гривень, при цьому суд виходять в того, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід.

Щодо позовних в частині стягнення аліментів за попередній період з 01.03.2019 року по 01.06.2019 року в сумі 9000.00 гривень, то вони не підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що за цей період відповідач сплачував кошти, отримання яких не заперечується позивачкою.

Суд звертаю увагу на те, що у відповіді на відзив позивачка веде мову про додаткові витрати на дитину, і називає отримані від відповідача кошти компенсацію, понесених нею додаткових витрат на дитину. Але в позовній заяві позивачка не просить стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на дитину, а вказує на стягнення аліментів за попередній період, що є різними речами.

Керуючись вимогами ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.194 СК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов частково задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , який має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: 26211, Кіровоградская область , Маловисківський район, село Леніно , на користь ОСОБА_1 , яка має року народження, яка має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2019 року і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , який має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: 26211 , Кіровоградская область , Маловисківський район, село Леніно , на користь держави судовий збір в розмірі 768.40 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя