Справа № 214/1685/19
2/214/1562/19
24 вересня 2019 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Чернової Н.В.,
при секретарі судового засідання Звада Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/1685/19 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнутих аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 та стягувати з останнього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
За даних обставин, з урахуванням згоди позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07.10.2000 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №333 (а.с.22).
Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилося дві доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис №948 (а.с.21).
Разом з цим, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 22.12.2018 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у віці 15 років (а.с.20).
При цьому, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину (а.с.18).
Також, рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 16.11.2015 року збільшено розмір стягнутих аліментів з 1/4 частини до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття старшої дитини. На виконання вказаного рішення, 16.12.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист для пред`явлення його до виконання (а.с.15, 16-17).
До того ж, як видно з актів державного виконавця від 11.02.2019 року та 20.02.2019 року, неодноразовими виходами за адресою мешкання ОСОБА_2 , останній удома не перебував, місце його знаходження невідомо (а.с.8, 9).
Також, 31.01.2019 року начальником Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено на адресу ОСОБА_1 лист №13.12-34/2389, яким запропоновано останній звернутись до правоохоронних органів з заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (а.с.14).
Відповідно до довідки №17 від 25.02.2019 року, виданої криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою «Нова-Ком», на даний момент неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).
При цьому, як видно з низки наданих позивачем копій довідок та виписок з історій хвороб, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на ряд хронічних захворювань, у зв`язку з якими перебуває на диспансерному обліку у лікарів: ортодонта-стоматолога, отоларинголога, гастроентеролога, кардіолога та ендокринолога. Кожен рік дитина звертається за допомогою в лікуванні та профілактиці захворювань до всіх спеціалістів, включно з сімейним лікарем. Враховуючи те, що дитина перебуває на обліку у багатьох вузьких спеціалістів, вона потребує санаторно-курортного лікування в санаторіях кардіологічного, гастроентерологічного та ендокринологічного профілю (а.с.5, 10, 11).
У зв`язку з перебуванням дитини на диспансерному обліку у вказаних лікарів, її матір ОСОБА_1 витрачає значні суми грошових коштів на прийом лікарів та придбання лікарських засобів, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій (а.с.12).
До того ж, окрім вказаних вище витрат, ОСОБА_1 доводиться нести витрати на сплату житлово-комунальних послуг та відвідування донькою студії образотворчих мистецтв «Творча майстерня» в ЦДЮТ «Сонях» (а.с.4, 6).
Натомість, згідно з довідкою №899 від 11.02.2019 року, станом на 11.02.2019 року ОСОБА_1 в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості не зареєстрована як безробітна та допомогу по безробіттю не одержує (а.с.7).
Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру стягнутих аліментів на неповнолітню дитину, позивач ОСОБА_1 посилалась на потребу дитини в додаткових витратах на забезпечення, розвиток та лікування, оскільки розмір аліментів, які вона повинна отримувати від ОСОБА_2 є незначним та не може забезпечити задоволення хоча б першочергових потреб дитини.
Перевіряючи обґрунтованість таких вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яка кореспондується з ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст.ст.141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів, залежно від зміни певних життєвих обставин.
Також, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів.
Окрім того, згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, враховуючи зміст ст.192 СК України, зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
При цьому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст.182, 183 СК України.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18).
Отже, при визначенні розміру стягнення аліментів, суд, враховуючи вимоги ст.182 СК України, виходить з такого.
Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.
Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи встановлені обставини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав малолітньої дитини, зважаючи на значні витрати на мінімально необхідний рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, тому вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.
На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, економічній ситуації в країні та пов`язаний зі значним зростанням цін.
При цьому, суд наголошує, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнена, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.12, 76-81, 206, 223, 258, 259, 264-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.79, ч.2 ст.84,180-183, 184, 191 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2015 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх збільшення з 1/6 частки, визначивши їх розмір у 1/3 частині від доходів боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Чернова Н.В.