справа № 489/4793/19
провадження №2-н/489/602/19
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком

встановив:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирними будинками за період з вересня 2018 року по липень 2019 року, що станом на 31.07.2019 складає 874,23 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного, до матеріалів заяви про видачу судового наказу не долучено розрахунків заборгованості, яку просять стягнути з ОСОБА_1 , відповідно суд позбавлений можливості встановити безспірність заявлених вимог, тому видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статтями 163, 164, 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя І.В.Коваленко