З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Провадження № 2/521/3575/19
Учасники справи:
Представник позивача ОСОБА_2
Відповідач Одеська міська рада
Третя особа - Малиновська державна нотаріальна контора у м. Одеса
Третя особа - Одеська нова біржа
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Малиновська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська нова біржа про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третіх осіб: Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса, Одеської нової біржі, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, за яким просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 28,0 кв. м., посилаючись на таке.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , у зв`язку із чим відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 28,0 кв. м., що належала померлій на підставі Договору міни нерухомого майна № 08/99 від 24 травня 1999 року, зареєстрованого на Одеської Нової Біржі за реєстраційним номером № 08/99 від 24 травня 1999 року. Договір міни обома сторонами був повністю виконаний. Кожна із сторін повністю виконала договір. Претензій ніхто з учасників договору у зв`язку з його недійсністю не пред`являв. Договір було зареєстровано Одеським МБТІ від 18 червня 1999 року, що підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради від 07 березня 2019 року.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 , який відповідно до заяви від 07 березня 2019 року відмовився від одержання обов`язкової частки в спадщині на квартиру АДРЕСА_1 . За своє життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .
05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновської державної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері, посилаючись на те, що зазначений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. При реєстрації договору були порушені ст. ст. 45, 47 ЦК України (1963 року), ст. ст. 1,8, 15, 16 Закону «Про товарну біржу». Окрім того, в вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є особа, яка діяла на підставі довіреності. Таким чином, відповідно до Договору № 08/99 міни нерухомого майна від 24 травня 1999 року, зареєстрованого на Одеської Нової Біржі від імені ОСОБА_3 , яка була членом ОНБ, діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААР № 695365, реєстр № 2-1712, завіреної державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. 19 березня 1999 року. На сьогоднішній момент позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили, відзиву на позов з відповідними доказами до суду не подали. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та третіх осіб, що не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наданими позивачем матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Спадкове майно складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 28,0 кв. м., що належала померлій на підставі Договору міни нерухомого майна № 08/99 від 24 травня 1999 року, зареєстрованого на Одеської Нової Біржі за реєстраційним номером № 08/99 від 24 травня 1999 року.
Договір міни обома сторонами був повністю виконаний. Кожна із сторін повністю виконала договір. Претензій ніхто з учасників договору у зв`язку з його недійсністю не пред`являв.
Договір було зареєстровано Одеським МБТІ від 18 червня 1999 року, що підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради від 07 березня 2019 року.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , на підставі ст. 1261 ЦК України, є її дочка ОСОБА_1 , позивач по справі (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 24 січня 1967 року та копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09 листопада 2018 року), та її чоловік ОСОБА_4 , батько позивача, який відповідно до заяви від 07 березня 2019 року відмовився від одержання обов`язкової частки в спадщині на квартиру АДРЕСА_1 .
За своє життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 , про що свідчить заповіт від 14 вересня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №3-1397.
05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновської державної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.
Постановою Державного нотаріуса Михальової Л.І. Малиновської державної контори у місті Одеса від 02 травня 2019 року за № 1765/02-31, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері.
В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 травня 2019 року державний нотаріус посилається на те, що зазначений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. При реєстрації договору були порушені ст. ст. 45, 47 ЦК України (1963 року), ст. ст. 1,8, 15, 16 Закону «Про товарну біржу». Окрім того, в вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є особа, яка діяла на підставі довіреності.
Відповідно до спадкової справи №129/2019 до майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернулась її дочка ОСОБА_1 , та із заявою до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 звернувся її чоловік ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 8 Закону «Про товарну біржу» членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі.
Згідно ст. 9 Закону «Про товарну біржу» член товарної біржі має право сам або через свого представника: - здійснювати біржові операції на біржі та одержувати за це винагороду; - брати участь у вирішенні питань діяльності біржі, обирати і бути обраним до її керівних органів; - здійснювати всі управління, що випливають із сплати пайового або вступного внеску; - користуватися всіма послугами біржі
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню відповідно до ст. 15 Закону «Про товарну біржу».
Таким чином, відповідно до Договору № 08/99 міни нерухомого майна від 24 травня 1999 року, зареєстрованого на Одеської Нової Біржі від імені ОСОБА_3 , яка була членом ОНБ, діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААР № 695365, реєстр № 2-1712, завіреної державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. 19 березня 1999 року.
Член біржи - Юрчик ОСОБА_6 Василівна, відповідно до ст. 9 Закону «Про товарну біржу» діяла через законного представника - ОСОБА_4 , повноваження якого були перевірені при укладенні угоди Одеською Новою Біржою.
Зазначена угода нотаріальному посвідченню не підлягала. Даний договір набрав чинності з моменту його підписання і у відповідності із вимогами, встановленими ст. 15 Закону «Про товарну біржу», зареєстрований Одеською Новою Біржою в «Журналі реєстрації договорів міни нерухомості», реєстраційний № 08/9 від 24 травня 1999 року.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони виконали всі умови договору міни, у результаті яких наступили юридичні наслідки.
Докази щодо виконання умов договору міни ніким не спростовані, договір був зареєстрований Одеським МБТІ від 18 червня 1999 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На сьогоднішній момент позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі.
Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами частини 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно положень ст. ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації.
В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). В п. 6 цього ж Пленуму зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна».
При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 28,0 кв. м.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216 1218, 1223, 1233, 1234, 1236, 1259, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 81, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Малиновська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська нова біржа про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 28,0 кв. м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду в повному обсязі складено 25 жовтня 2019 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.