Справа № 577/2889/18
Провадження № 2/577/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з уч. представників Бушти В.О., Кодратенко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, Конотопський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_5 , громадянин України, який народився у м. Конотопі Сумської області 02.08.1969 року під прізвищем ОСОБА_5 та який помер в м. Гамбург ФРН 27.04.2018 року, був батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотопі Сумської області і матір`ю якого є ОСОБА_1 , громадянка України. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м . Гамбург ФРН помер ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Конотопі Сумської області. Його прізвище було ОСОБА_5, яке він змінив на ОСОБА_5 та отримав свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові від 27.08.2001 року. В жовтні 2002 року ОСОБА_5 розлучився з дружиною ОСОБА_8 , а в грудні 2002 року вони познайомилися та стали зустрічатися. В грудні 2003 року вони стали проживати однією сім`єю в квартирі ОСОБА_5 АДРЕСА_1 , яку він продав в 2007 році. Від сумісного життя, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_9 . Після продажу квартири вона з сином тимчасово проживала у своїх батьків по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 у своєму іншому будинку по АДРЕСА_3 . Вони налагоджували стосунки, періодично жили разом, виховували сина і навіть збудували разом за спільні кошти будинок в АДРЕСА_4 . Земельна ділянка під забудову виділялася на них двох, вони отримали Державні акти. Після закінчення будівництва в 2015 році, вони отримали свідоцтво про право власності на будинок по ? частці за кожним. ОСОБА_5 визнавав своє батьківство стосовно сина ОСОБА_2 , любив його, а ОСОБА_2 також любив ОСОБА_5 та називав його батьком. Оформити батьківство вони не встигли через те, що ОСОБА_5 знову хотів змінити своє прізвище на ОСОБА_5 і дати сину саме це прізвище. Так, свідоцтво про хрещення сина за вимогою ОСОБА_5 було видане на прізвище ОСОБА_5 . Встановлення факту визнання батьківства необхідно для того, щоб син успадкував свою долю у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 Іншим шляхом вирішити це питання неможливо, тому вона звернулася з вищевказаним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що познайомилася з ОСОБА_5 в 2002 році, з грудня 2003 року почали проживати з ним однією сім`єю. В 2005 році народився син ОСОБА_2 , почали проживати по вул. Успенсько-Троїцькій, разом хрестили хлопчика, бабуся (мати ОСОБА_12 ) подарувала на хрестинах срібну ложку. В 2007 році ОСОБА_13 мав намір розпочати бізнес, для цього взяв у знайомого гроші у борг, потім взяв в кредит під залог квартиру. Бізнес у нього не пішов, гроші необхідно було повернути, її мама допомагала погасити заборгованість, а потім ОСОБА_13 продав квартиру по АДРЕСА_5 та віддав борги. Після цього ОСОБА_13 переїхав жити за адресою: АДРЕСА_3 , а вона з сином переїхала до батьків. Близько 4 років відносини були періодичні. Але оскільки була спільна дитина, то ОСОБА_14 жити сім`єю в будинку. Підшукали земельну ділянку по АДРЕСА_4 , оформили по ? частині на кожного та будували будинок. В січні 2013 року добудували будинок і стали разом проживати. Все було добре, але в 2015 році знову відносини погіршилися і вона переїхала з сином на найману квартиру в районі Житломасива. Через 1-1,5 року подорожчали комунальні послуги, тому вона вимушена була переїхала жити до матері. Зв`язок з дитиною ОСОБА_13 не припиняв, завжди брав з собою, водив на танцювальний гурток, приймав участь у вихованні сина.

Представник позивача ОСОБА_15 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що ОСОБА_13 не може бути батьком ОСОБА_16 , хоча він декілька разів проживав з позивачем, але не в той період, коли була зачата дитина. Протягом 15 років разом вони проживали лише декілька місяців, це не може бути підставою для визнання батьківства. Факт купівлі земельної ділянки по ? частині з позивачем свідчить лише про відсутність коштів у ОСОБА_12 . Будинок будував ОСОБА_13 сам, вони йому допомагали, тримали в с. Озаричі велике господарство. Він намагався виплатити частку у позивача, вона запросила за свою частину 10000 доларів США. ОСОБА_13 був вимушений поїхати до Німеччини, щоб заробити гроші та розрахуватися з позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_17 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує.

Третя особа: Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, проти позовних вимог не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду ( а.с. 123).

Третя особа: Конотопський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, , при ухваленні рішення покладається на розсуд суду ( а.с. 119).

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК україни позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 19.10.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений актовий запис № 325 (а.с. 3).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_3 (а.с. 4)

Згідно витягу з актового запису про смерть № S 749/ 2018 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Гамбург (а.с. 5-10)

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Конотоп Сумської області, батьком записаний ОСОБА_18 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про переміну прізвища серії НОМЕР_4 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перемінив ПІБ на ОСОБА_5 , про що у книзі реєстрації актів про переміну ПІБ 27.08.2001 року зроблено запис № 37 (а.с. 12).

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 412431 від 03.09.2008 року та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 03.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки, площею 0,815 по АДРЕСА_4 , розмір частки становить по ? частці кожному (а.с. 13,14)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 124354152 від 15.05.2018 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 99,6 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , по ? частині кожному (а.с. 15,16).

З копії довідки № 1864, виданої квартальним комітетом № 50 виконавчого комітету Конотопської міської ради 25.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , але є власником ? частини цього будинку, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , співвласник ? частини будинку, був зареєстрований за даною адресою з 10.07.2015 року по день смерті, знятий з реєстрації 16.05.2018 року (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_7 ОСОБА_20 змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації зміни імені 07.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 07 (а.с. 40).

З висновку про результати розгляду повідомлення від 30.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 19.01.2018 року звернувся до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області із заявою про внесення телефона його сина ОСОБА_16 до бази викрадених та втрачених речей (а.с. 63). Йому повідомлено, що даний телефон було внесено до бази викрадених речей (а.с. 64).

Згідно довідки № 49 від 06.02.2019 року, виданої Конотопською гімназією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно є учнем Конотопської гімназії з 01.09.2015 року. Батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікувався сином, брав участь у вихованні ОСОБА_2 , допомагав йому, відвідував заходи, що проводилися для дітей та батьків класу (а.с. 125).

З копії довідки від 13.12.2018 року № 201, виданої Конотопським ДНЗ № 7 «Золотий ключик» вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в тому, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно відвідував Конотопський ДНЗ (ясла-садок) № 7 «Золотий ключик» групу « ОСОБА_21 » з 25.12.2007 року по 31.05.2011 року. Тато , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікувався вихованням дитини, приводив та забирав сина, відвідував святкові ранки (а.с. 126)

Згідно довідки № 038 від 17.12. 2018 року, виданої ОСОБА_1 , в тому, що її син ОСОБА_2 , 2005 року народження, дійсно відвідує тренування та заходи ГО Дитячий спортивно-танцювальний клуб «Еліт-Данс» з 01.09.2009 року й по теперішній час. Тато , ОСОБА_5 приводив та забирав дитину з тренувань, постійно відвідував змагання зі спортивного танцю (а.с. 127).

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 протягом всього життя визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2 , що підтверджено показами свідків.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При встановленні батьківства суд приймає до уваги наступні обставини (умови): спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини; спільне виховання та утримання ними дитини; докази, що з достовірністю підтвердження визнання батьком свого батьківства.

Спільне виховання батьками дитини може виявитися у спільній турботі про дитину, про її стан здоров`я та навчання. При цьому необов`язково, щоб батьки проживали разом та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_23 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона більше 15 років знає позивача, також дуже добре знала покійного ОСОБА_5 , неодноразово ремонтувала у нього машину, бачила в гаражі ОСОБА_2 , ОСОБА_13 звертався до нього син, просив принести інструменти.. Разом відвідували баню, був ОСОБА_5 та повідомив, що будує будинок, який залишиться його сину ОСОБА_24 , на що йому зробили зауваження, краще б допомагав зараз, а не чекав, що стане потім на, що ОСОБА_13 образився.

Свідок ОСОБА_25 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він підтримує дружні стосунки з позивачем, більш тісні підтримували в 2012-2013 роки, покійний ОСОБА_5 найкращий друг його батька, знає його з 2006 року, будували будинок. В ньому разом проживали ОСОБА_13 , ОСОБА_26 та ОСОБА_2 , ніколи не ОСОБА_13 не заперечував, що ОСОБА_2 його син, навіть у нього в телефоні він був записаний «син». ОСОБА_5 жив у будинку останні 5 років, заселився в 2013 році у новозбудований будинок, з відповідачем проживав у цьому будинку 2 роки. Зв`язок з дитиною прослідковувався постійно, ОСОБА_13 завжди визнавав, що є батьком ОСОБА_27 поїхав до сина від першого шлюбу в м. Гамбург, оскільки в нього були проблеми.

Свідок ОСОБА_28 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що позивач проживала з ОСОБА_29 , він завжди підтримував ОСОБА_2 , захищав його, на день народження приїздив ОСОБА_13 , бабуся, його мати. Ніхто ніколи при житті ОСОБА_12 , не ставив під сумнів, що ОСОБА_2 не його син.

Свідок ОСОБА_30 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що знає ОСОБА_31 з 2000-х років, їх познайомила ОСОБА_32 , хрещена мати ОСОБА_2 . ОСОБА_5 був його батьком. Вона його знала раніше ніж ОСОБА_26 , ОСОБА_13 був за характером такий, що якщо б він мав сумнів в тому, що ОСОБА_2 не його син, то він би вигнав ОСОБА_33 до останнього підтримував стосунки з дитиною, приймав участь у вихованні, забирав з танцювальних гуртків. Підтвердила, що на час народження ОСОБА_2 , ОСОБА_13 проживав разом з позивачем.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що батько був поруч, в ситуаціях, коли він не міг вирішити проблему сам самостійно, завжди звертався до тата, вважає ОСОБА_5 своїм батьком.

Свідок ОСОБА_34 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що ОСОБА_5 знає з 90-х років, постійно контактували, відпочивали на рибалці та в бані, разом ремонтували машини. Декілька разів зустрічав ОСОБА_35 разом з ОСОБА_29 , на особисті теми не розмовляли, про сина сказати нічого не може.

Свідок ОСОБА_36 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що знайома з Голишевим з дитинства, з ОСОБА_37 її познайомив ОСОБА_13 в 2003 році, підтримував стосунки з ОСОБА_1 , запрошував колядувати до нового будинку, зайшли з кумою, у них було новосілля, там була ОСОБА_26 , про сина ОСОБА_2 нічого не чула, особистим ОСОБА_13 не ділився.

Свідок ОСОБА_38 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що знала ОСОБА_5 з дитинства, з 14 років підтримували дружні стосунки. Після розлучення з першою дружиною, ОСОБА_13 проживав по АДРЕСА_5 , часто бувала в нього в квартирі, ОСОБА_39 в квартирі не бачила. квартиру він продав в 2008 році, після чого переїхав на АДРЕСА_3 в невеличку літню кухню, проживав там сам, там ОСОБА_40 також не бачила. Паралельно він будував будинок по АДРЕСА_4 . Під час будівництва була неодноразово , бачила батька ОСОБА_12 , її чоловік допомагав будувати кришу. Позивача при будівництві також не бачила. В 2013 році запросив її з ОСОБА_41 щедрувати, у ОСОБА_12 в будинку були вхідчини і там вона бачила ОСОБА_42 .

Свідок ОСОБА_43 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він працює маляром, ОСОБА_5 наймав його для будівництва, допомагав ОСОБА_13 та його батько ОСОБА_44 , 5-10 разів бачив ОСОБА_1 , ОСОБА_13 проживав сам. Також приймав участь у будівництві будинку АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_45 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона вихователь у ДНЗ № 4, працювала у ДНЗ № 7 «Золотий ключик», ОСОБА_2 пам`ятає дуже добре, веселий хлопчик, жвавий. Сприймала ОСОБА_5 , як тата дитини ОСОБА_16 , хлопчик називав його татом.

Свідок ОСОБА_46 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона вчитель української мови та літератури у Конотопській гімназії, три роки є класним керівником ОСОБА_16 . Була ситуація, коли у ОСОБА_2 заболів живіт, на запитання хто забере його зі школи, він відповів, що тато, його прийшов забирати ОСОБА_47 , він був на батьківських зборах, представлявся батьком хлопця. ОСОБА_2 називав ОСОБА_5 татом.

Свідок ОСОБА_48 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона директор Конотопської гімназії, ОСОБА_2 учень 5 класу, при видачі довідки інформація відбиралася у класного керівника ОСОБА_46 , підстав не довіряти їй не має.

Свідок ОСОБА_49 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він є директором «Еліт-Данс», ОСОБА_9 є його вихованцем. ОСОБА_5 постійно приходив забирав хлопчика з занять, оскільки заняття закінчувалися пізно ввечері. ОСОБА_2 називав ОСОБА_31 татом, він відвідував змагання. Сприймав ОСОБА_5 як батька хлопчика.

Свідок ОСОБА_50 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона працювала вихователем у ДНЗ № 7 «Золотий ключик» з 1989 року по 2016 рік ОСОБА_51 гарно пам`ятає, ОСОБА_5 знала дуже давно, оскільки він водив до садочка ще й дитину від першого шлюбу. сприймала ОСОБА_5 як батька ОСОБА_2 , хлопчик називав його татом, він приймав участь у вихованні дитини, приходив на заходи, забирав дитину з садочка.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_5 щодо його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст. ст. 12, 76-78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканки АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гамбург, відносно дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.