Справа № 345/1877/19
Провадження № 22-ц/4808/1212/19
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Девляшевського В.А., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.

з участю ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року, у хвалене у складі судді Миговича О.М. у м. Калуші,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_4 звенулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей.

Позовна заява мотивована тим, що з 06 березня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Калуського міськрайонного суду від 16 січня 2018 року. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою. Відповідач допомогу на утримання неповнолітніх дітей в повному обсязі не надає, а їй важко утримувати дітей. Вона в даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитино, оскільки син ОСОБА_6 важко хворіє. Відповідно до виписки із медичної карти дочки ОСОБА_5 , їй встановлено діагноз: хронічний середній карієс зубів, хронічний пародонтоз. Згідно з виписками із медичних карт амбулаторного хворого та двін є дитиною інвалідом. Діти потребують постійного лікування та специфічного догляду, значних матеріальних витрат. Вартість витрат на лікування, понесених позивачем, складає 18220,88 грн. Відповідач відмовляється брати участь у розподілі даних витрат. Таким чином, просить стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в розмірі 9110,44 грн та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено. Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 9110,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 - 1400 грн за надання правничої допомоги, а також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування зазначеного рішення та задоволення позову в частині стягнення з відповідача 650 грн додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 , посилаючись на те, що рішення суду ухвалене при недоведеності обставин, що мають значення для справи та неправильному застосуванні судом норм матеріального права. Апелянт вказує, що надані позивачем на підтвердження додаткових витрат чеки на загальну суму 5415,88 грн не мають призначення лікаря, не читаються, не мають ніякого рецепту на придбання, не являються засобом для лікування дітей, відсутні акти виконаних послуг (масаж) і не обгрунтовані належним чином. Акти виконаних послуг на суму 10273 грн від стоматологічної клініки зроблені за бажанням ОСОБА_4 та не погодженні з відповідачем та, на думку останнього, не є обов`язковими, так як лікування молочних зубів не є виправданим у дитини семи років. Крім того, лікування здійснювалося у приватній клініці. Відповідач погоджується з чеком на 650 грн школи «Талант клуб», оскільки це питання було з ним узгоджено. На думку апелянта, судом також не враховано, що у нього є ще три утриманці - неповнолітні і малолітні діти та двоє батьків-пенсіонерів.Крім цього, відповідач не погоджується зі стягненням з нього витрат на правову допомогу, оскільки надані на підтвердження таких витрат документи: договір, розрахунок, квитанції не конкретизують справу, у якій надавалась допомога адвокатом позивачу. Також з розрахунку послуг, наданих адвокатом, вказано суму 450 грн за представництво в суді, однак таке представництво адвокатом не проводилось, оскільки подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача і представника.

24 вересня 2019 року представник ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що докази, надані до позовної заяви, є належними та достовірними, всі чеки є читабельними. Позивач вказує, що відповідачу відомо про стан здоров`я його сина та про необхідність значних коштів на його лікування.Дитина неодноразово перебувала на лікуванні в Україні та закордоном, натомість відповідач є здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою людиною і має змогу надавати фінансову допомогу на утримання дітей. Позивач вважає твердження відповідача про недостовірність доказів такими, що не заслуговують на увагу і є надуманими. На думку позивача, відповідач вводить суд в оману та ухиляється від матеріальної відповідальності перед своїми дітьми. Позивач зазначає, що вона також несе витрати з утримання житла, де проживає з дітьми, а також на харчування та одяг, необхідний для дітей. Просить апеляційну скаргу відхилити, стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги в розмірі 2400 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просять їх задовольнити.

Представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішенням суду законим та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є батьком малолітніх ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідності з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження додаткових витрат в розмірі 18 220,88 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача 9110,44 грн додаткових витрат, що становить половину від понесених позивачем витрат на лікування дітей.

Вказаний висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.01.2018.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.06.2018 року присуджено стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн щомісячно, сина ОСОБА_6 в розмірі 1300 грн та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4).

Відповідно до копії виписки із медичної карти ОСОБА_5 їй встановлено діагноз: хронічний середній карієс зубів, хронічний пародонтоз (а.с. 6).

Позивачем надано копії актів про надані медичні послуги ОСОБА_6 на загальну суму 10 273 грн (а.с. 7-15).

Згідно копії Медичного висновку № 99 від 04.09.2017 та довідки з ТОВ «Бобат центр»

ОСОБА_6 встановлено діагноз епілаптичний синдром, генералізовані тоніко-клонічні судоми, гострий фарингіт, двобічна клишоногість (а.с. 77, 79).

Позивач понесла витрати на лікування сина згідно акту надання послуг та квитанцій у розмірі 1882 грн та витрати згідно чеків на придбання ліків у розмірі 5415,88 грн (а.с. 16-22).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

При цьому позивач повинна довести їх необхідність. Оскільки позивач зазначила про додаткові витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дітей, то саме вона мала б надати докази на їх підтвердження.

Вказане зазначено у постанві Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 272/118/17.

На підтвердження вказаних обставин позивач надала виписки з медичних карток дітей, а також чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків.

Згідно Акта про надання медичних послуг (700грн) для пацієнта ОСОБА_6 , 2016 р.н. здійснено прийом та консультація у дитячого лікаря-єпілептолога 10.01.2019 у МЦ «Медична практика». Оплачено 700,00 грн 10.01.2019 р., що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 7).

Замовлення № 18902291 від 16.02.2019 Лабораторія «Сінево» м.Київ аналіз крові дитини (біохімія крові з клінічним аналізом з формулою). Вартість всього 1182,00 грн. (Чек№ 3144 від 16.02.2019р.) (а.с. 17, 18).

Вартість медичних послуг 680,00 грн , наданих ПП «Інститут проблем болю» (МЦ «Берсенева») (метамерний масаж артикуляційного апарату зондовий та кінезіотейпінг) відповідно до рахунку-фактури № ІБ-0000166 від 19.02.2019 року.

1100,00 грн (по 550,00 грн.) - чек № від 20.02.19р. 13:54:52 (ІД 78); чек № від 21.02.19р. 11:10:24 (ІД 78). Чеки є різні по датах, є дійсні та містять інформацію про ідентичні з попередніми призначеними медичними послугами ПП «Інститут проблем болю» (МЦ «Берсенева») вул.Бульварно-Кудрявська, 10-Б, Київ, (https://doctorbersenev.ua/).

388,39 грн - ліки для дитини. Саме вода, марля, гель та вітаміни (чек № 167918 від 05.02.2019).

202,00 грн - чек № 0031 від 18.01.2019 Клініка «ФОРПОСТ» (лабораторія) вул.Тверська, 2-А м.Київ. (оплата за мед.аналіз проведена по терміналу).

385,10 грн - чек № 176899 від 29.01.2019 р. Препарат «Азимед» - Фармакотерапевтична група протимікробні засоби для системного застосування.

256,62 (218,62) грн - чек ID: 58327 від 07.02.2019 р. (читабельний) на декілька препаратів, в тому числі і для дитини («Нимесил», «Ентерожерміна» та «Неофлорум») дійсна сума витрат на лікування дитини - 198,40грн (різниця 20,22 грн).

409,13 грн - чек № 169420 від 15.03.2019. Бокс для зберігання та дезінфекції соски.

64,25 грн - чек аптека «№38» від 01.03.2019. ножиці. Аналогічний предмет, який першочерговим предметом у матері для догляду за дитиною з інвалідністю.

175,50 грн - чек № 177507 від 06.02.2019 р. без призначення лікаря, оскільки препарати, які вказані у ньому (вушні каплі, сіль-спрей назальні, ... ) відпускаються без рецепта лікаря (Наказ МОЗ України № 599 від 02.04.2018р.).

112,38 грн - чек №180396 від 09.03.2019 р. не пустушка та мільтивітаміни - предмет та засіб для дитячого лікування, впливу на стабільний психологічний та моральний стан дитини.

211,40 грн - чек № від 07.03.2019р. «Феністил гель 30г.» Опис: можливість застосування у дітей грудного віку, https://tabletki.ua/uk/8712/. Відпускаються без рецепта лікаря (Наказ МОЗ України № 599 від 02.04.2018р.).

181,20 грн - чек № 164995 від 18.12.2018р. Пустишка - 78,60 грн та бутилочка 102,60 грн.

112,50 грн - чек № від 03.01.2019р. «Депакін 150г. сироп». Вказаний препарат видається безкоштовно, однак, як стверджує позивач, через відсутність такого препарату в аптеках вона вимушена його купити.

286,60 гр. - чек № 167794 від 04.02.2019 р. Ліпстер крем - це противірусний препарат, який має високу активність in vitro проти вірусу простого герпесу І та II типів.

112,50 грн - чек№ від 03.01.2019 р. «Депакін 150г. сироп». J

515,81 грн - чек № від 13.01.2019 р. Бандажник 315,90 грн, Віта- Супрадин 181 грн, Ентерожерміна 18,91грн.

120,50 грн - «Смекта Ваніль №12». Відпускається без рецепта, (https ://tabletki .ua/uk/Смекта-ванил.)

107,90 грн - чек № 179772 від 03.3.2019. Вода, кора дуба, череда трава, лип стер крем. Відпускається без рецепта.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що понесені нею витрати на лікування дітей, викликані саме особливими обставинами.

Такі обставини як перебування на утриманні відповідача неповнолітніх і малолітніх дітей та двох батьків-пенсіонерів враховано судом при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.06.2018, яке набрало законної сили.

Оскільки відповідач не оскаржує рішення в частині стягнення витрат на заняття ОСОБА_6 у школі «Талант клуб» в розмірі 650 грн, то рішення в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що акти виконаних послуг на суму 10273 грн від стоматологічної клініки зроблені за бажанням ОСОБА_4 та не погодженні з відповідачем та, на думку останнього, не є обов`язковими, так як лікування молочних зубів не є виправданим у дитини семи років, так як право вибору закладу охорони здоров`я щодо лікування належить хворому чи його представнику.

Крім цього, відповідно зі ст.185 СК України участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував положення СК України, а також на підставі наданих доказів та з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 9110,44 грн додаткових витрат на лікування дітей.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу апеляційний суд зауважує наступне.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення понесених ОСОБА_4 витрат витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що долучений оригінал квитанції № 0491964 від 02.05.2019 є підставою для відшкодування вказаних витрат.

Згідно наданого розрахунку сума гонорару за надання правничої допомоги від 02.06.2018 становить 1400 грн та складається з: 800 грн за складання позовної заяви, 150 грн за подання позову та 450 грн за представництво у Калуському міськрайонному суді (а.с. 25).

Разом з тим, представником позивача Німаком М.Я. було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.44). Вказане вбачається також із тексту оскаржуваного рішення, де зазначено про неявку сторін у судове засідання.

Таким чином, адвокат Німак М.Я. не здійснював представництво позивача у суді першої інстанції, а тому з врахуванням виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, стягненню підлягають витрати за надання правничої допомоги у розмірі 950 грн, а тому рішення в цій частині необхідно змінити.

Згідно п.п.1,2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 9110,44, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 - 1400 грн за надання правничої допомоги змінити та стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 - 950 грн за надання правничої допомоги.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 768, 40 грн судового збору скасувати.

Судовий збір у розмірі 768, 40 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складений 25 жовтня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

О.В. Пнівчук