РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді: Зуб Г.А.,

за участю секретаря: Черниш О.М.,

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 року до суду звернувся представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Шовков О.С. з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що заявник проживав однією сім`єю зі спадкодавцем - вітчимом ОСОБА_3 з 18.03.2004 р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 10.01.2003 року між матір`ю заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, та вони разом із заявником почали проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник у вказаній квартирі зареєстрований з 04.08.1999 року, а ОСОБА_3 з 28.03.2004р., а тому саме з цього часу вони почали проживати однією сім`єю, та мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 матір заявника померла, усі клопоти та фінансові витрати пов`язані з похованням останньої були здійснені заявником. Після вказаного, заявник разом із своїм вітчимом продовжували проживати разом у вказаній квартирі, заявник здійснював догляд за останнім, купував ліки, готував їжу тощо. 11.08.2018 року вітчим заявника ОСОБА_3 помер, усі клопоти та фінансові витрати пов`язані з похованням останнього були здійснені заявником одноособово. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все його майно, спадкоємців після його смерті, окрім заявника не має, заповіти, спадкові договори також відсутні. Заявник звернувся до 5 ХДНК із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги, однак йому роз`яснено право на звернення до суду для підтвердження наявності підстав для закликання до спадкування, а тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник заявника - адвокат Мухітдінов Р.Д. та заявник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити.

Від представника зацікавленої особи 5 ХДНК надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, та у вирішенні питання покладався на розсуд суду.

26.07.2019 року дана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 01.08.2019 року було відкрито окреме провадження по даній справі.

08.10.2019 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 про допит свідків.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 цього ж Кодексу у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за Законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

З аналізу вищевикладеного можна дійти висновку, що належними та допустимими доказами у справі щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини можуть бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець проживав разом зі спадкодавцем, реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем, та інші документи, що підтверджують факт пов`язаності спадкодавця та заявника спільним побутом, наявність між ними взаємних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 10.01.2003 року між матір`ю заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб.

Заявник зі своєю матір`ю та вітчимом ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданими до суду копіями паспортів заявника та ОСОБА_3 , який зареєстрований у спірній квартирі з 18.03.2004 року, та довідками з КП «Жилкомсервіс», та КЖЕП №3 Київського району м. Харкова.

ІНФОРМАЦІЯ_2 матір заявника ОСОБА_4 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим заявника ОСОБА_3 , та після його смерті відкрилась спадщина. Заявник звернувся до 8 ХДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього, внаслідок чого була заведена спадкова справа №540/2018 року. Інших заяв про прийняття спадщини до 8 ХДНК не надходило, тобто заявник є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на разі не являється можливим, оскільки на даний час відсутні документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, що і стало підставою для звернення до суду з вказаною заявою. Встановлення вказаного факту заявнику потрібно для оформлення своїх спадкових прав. Також, встановлено, що заявником понесені витрати на поховання свого вітчима.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що дійсно заявник зі своєю матір`ю, та своїм вітчимом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , проживали однією сім`єю, мали спільні права та обов`язки, інших родичів ОСОБА_7 не має, заявник доглядав за своїми батьками.

З урахуванням викладеного та того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вказаний факт знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4,12,13,141,263,265, 293, 329-333 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю зі спадкодавцем - вітчимом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 18.03.2004 року по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення надіслати заінтересованій особі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Г.А. ЗУБ