Справа № 572/1170/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/1170/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому зареєстрованим є також відповідач ОСОБА_4 , який протягом тривалого часу (більше 12 років) відсутній по місцю реєстрації, що порушує права позивача, як власника вказаного майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідач є її двоюрідним братом. Зі слів позивача відповідач дійсно зареєстрував своє місце проживання у належній позивачеві квартирі, де ніколи не проживав. На даний час позивач має право на отримання субсидії, однак, не може скористатись своїм правом в зв`язку із тим, що у помешканні зареєстрований відповідач, що порушує права позивача, як власника вказаного у позові житла.

Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Позивачем заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків, яке судом задоволено.

Інших клопотань під час судового провадження сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду копія свідоцтва про право власності на житло від 22 лютого 1996 року, доводить, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві особистої власності. Крім цього, позивачем надано технічний паспорт на вказане житло, виготовлений станом на 22 лютого 1996 року.

Із дослідженої судом копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 , судом встановлено, що у вказаному житлі, окрім позивача, дійсно є зареєстрованим відповідач ОСОБА_4 .

Вказані обставини доводяться, окрім цього, наданою суду позивачем довідкою про склад її сім`ї, яка видана КП «Житлосервіс» 12 квітня 2019 року за №3821, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_2 , де, також, є зареєстрованим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитана судом свідок ОСОБА_5 пояснила, що є подругою позивача ОСОБА_1 , яку знає багато років. Свідок підтвердила, що відповідач ОСОБА_4 дійсно зареєструвався у належній позивачці квартирі, в якій не проживав та не проживає на даний час, при чому позивач не чинила останньому перешкоди у проживанні в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_3 .

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованим у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає більше року.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, припинення дії, яка порушує право.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В позовній заяві позивач зазначала, що наявність реєстрації у належному їй на праві власності житлі сторонньої особи порушує її права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також з огляду на ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , належним на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительці АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна