ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4665/19 Справа № 187/345/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року

по цивільній справі за заявою прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах територіальної громади в особі Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року заявник звернувся до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на території Шульгівської сільської ради Петриківського району виявлена земельна частка (пай), площею 2.82 умовних кадастрових гектарів яка належить ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину після її смерті ніхто не приймав. Просив визнати вказану земельну частку (пай) відумерлою спадщиною та передати її у власність територіальної громади Шульгівській сільської ради.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року заяву задоволено.

Додатковим рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом встановлено, що відповідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) від 4 серпня 2000 року ОСОБА_2 була надана земельна ділянка розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах вартістю 8 221 грн, яка розташована на території Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області КСП " Дружба" ( а.с.7).

Відповідно довідки голови Шульгівської сільради ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . ( а.с.9)

Відповідно запису акта про смерть № 52 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6)

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру станом на 11.03.2015 року, після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась ( а.с.8)

Відповідно до ст. 278 ЦПК суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована на території Шульгівської сільради спадкоємці відсутні.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно довідки № 170 Виконавчого комітету Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, ОСОБА_1 фактично проживав без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_2 з 1993 року до дня її смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування, спадкування може бути за заповітом чи за законом.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, в порядку ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом апеляційної інстанції було витребувано у Петриківської державної нотаріальної контори належним чином завірену спадкову справу, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 52 від 14 листопада 1995 року (а.с.90-115).

Встановлено, що ОСОБА_2 залишила заповіт від 29.10.1991 року, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 54, яким заповіла все майно, де б воно не було і з чого не складалося, у власність ОСОБА_1 (а.с.92 зворот).

Із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся 12 травня 2017 року, спадкову справа № 120/2017, зареєстровано в реєстрі за № 1-293.

Матеріалами спадкової справі підтверджується, що ОСОБА_1 прийняв у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано ОСОБА_1 13 травня 2017 року (а.с.114 зворот).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд не встановив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не звернув уваги на ту обставину, що після смерті спадкодавця залишився її син - ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення ухвалення нового про відмову у задоволенні заяви у повному обсязі.

Оскільки, рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, відповідно, підлягає скасуванню і ухвалене додаткове рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні заяви прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах територіальної громади в особі Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання спадщини відумерлою відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко