Справа №: 272/1021/19
Провадження № 2/272/551/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

секретарі судових засідань Бондаренко Л.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу № 272/1021/19, провадження № 2/272/551/19 за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 18.10.2017 року після смерті рідної племінниці позивачки - ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), яка постійно до смерті проживала в с. Новоівницьке Андрушівського району Житомирської області, відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за законом відповідно до ст.1263 ЦК України, родинні відносини підтверджуються доданими матеріалами. ОСОБА_1 у визначений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до Андрушівської державної нотаріальної контори та частково її реалізувала, підверджується свідоцтвом про право на спадщину від 11.10.2018 року, що видане державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори. Крім того до спадкового майна відноситься: житловий будинок по АДРЕСА_3 ,земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, які за життя спадкувала, але не оформила ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( спадкова справа № 128/2006 в Андрушівській державній нотаріальній конторі). Будинок, що розташований по АДРЕСА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2009 року рахується за ОСОБА_5 .Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 28.02.2019 року (справа № 296/11543/18) встановлено належність свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2009 року виданого на підставі рішення виконкому Старокотелянської сільської ради №8 від 22.01.2009 року ОСОБА_4 . Земельні ділянки: 0.10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Стара Котельня Андрушівського району були передані у власність ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Старокотелянської сільської ради від 22.12.1993 року . Фактичні розміри земельних ділянок та місце їх розташування підтверджується план-схемою, що виконаний спеціалістами земельного кадастру, а саме: 0,0970 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_3 , земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства : 0,1128 га., по АДРЕСА_4 . АДРЕСА_3 та 0,29 АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 . Проте позивач в позасудовому порядку не взмозі реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна,оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок від 21.04.2009 року видане ОСОБА_5 виконкомом Старокотелянської сільської ради (відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомир від 28.02.2019 року свідоцтво про право власності на житловий будинок від 21.04.2009 року належить ОСОБА_4 ) видане після смерті спадкодавиці, яка втратила правоздатність на час видачі правовстановлюючого документа, а тому є не легетивним.На земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавиці не були виготовлені. В зв`язку з вищевикладеним в нотаріуса немає підстав видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно, що підтверджується листом державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори.Проте позивач в позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна по тій причині, що на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені. Просила визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяви про розгляд справи у її відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

З врахуванням того, що відповідач повністю визнала позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 18.10.2017 року після смерті рідної племінниці позивачки - ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), яка постійно до смерті проживала в с. Новоівницьке Андрушівського району Житомирської області, відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за законом відповідно до ст.1263 ЦК України, родинні відносини підтверджуються доданими матеріалами. ОСОБА_1 у визначений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до Андрушівської державної нотаріальної контори та частково її реалізувала, підверджується свідоцтвом про право на спадщину від 11.10.2018 року, що видане державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори. Крім того до спадкового майна відноситься: житловий будинок по АДРЕСА_3 ,земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, які за життя спадкувала, але не оформила ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( спадкова справа № 128/2006 в Андрушівській державній нотаріальній конторі). Будинок, що розташований по АДРЕСА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2009 року рахується за ОСОБА_5 .Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 28.02.2019 року (справа № 296/11543/18) встановлено належність свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2009 року виданого на підставі рішення виконкому Старокотелянської сільської ради №8 від 22.01.2009 року ОСОБА_4 . Земельні ділянки: 0.10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Стара Котельня Андрушівського району були передані у власність ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Старокотелянської сільської ради від 22.12.1993 року . Фактичні розміри земельних ділянок та місце їх розташування підтверджується план-схемою, що виконаний спеціалістами земельного кадастру, а саме: 0,0970 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_3 , земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства : 0,1128 га., по АДРЕСА_4 . АДРЕСА_3 та 0,29 АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 . Проте позивач в позасудовому порядку не взмозі реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна,оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок від 21.04.2009 року видане ОСОБА_5 виконкомом Старокотелянської сільської ради (відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомир від 28.02.2019 року свідоцтво про право власності на житловий будинок від 21.04.2009 року належить ОСОБА_4 ) видане після смерті спадкодавиці, яка втратила правоздатність на час видачі правовстановлюючого документа, а тому є не легетивним.На земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавиці не були виготовлені. В зв`язку з вищевикладеним в нотаріуса немає підстав видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно, що підтверджується листом державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори.Проте позивач в позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна по тій причині, що на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на

житловий будинок,земельну ділянку площею 0,0970 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 ,як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ,оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину.

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266,1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок,земельну ділянку площею 0,0970 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 ,як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ ПерехіднихПоложень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін