ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 687/179/19
Провадження № 22-ц/4820/1566/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.

секретар судового засідання - Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2019 року, суддя Горобець Н.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,

встановив:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив розірвати: договір оренди землі від 18 лютого 2013 року АДРЕСА_1, укладений між ним та ТОВ «Оболонь Агро» на земельну ділянку площею 1,4058 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Почапинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області та договір оренди землі від 18 лютого 2013 року АДРЕСА_2, укладений між ним та ТОВ «Оболонь Агро» на земельну ділянку площею 1,3611 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Почапинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

В обґрунтування доводів позивач зазначив, що 18 лютого 2013 року між його батьком ОСОБА_2 та ТОВ «Оболонь Агро» було укладено два договори оренди земельних ділянок, а саме договір оренди землі АДРЕСА_1 про передачу відповідачу в оренду земельної ділянки площею 1,4058 га, кадастровий номер :05:001:01:0101 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Почапинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, строком на десять років та договір оренди землі АДРЕСА_2 про передачу відповідачу в оренду земельної ділянки площею 1,3611 га, кадастровий номер :05:001:01:0100 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Почапинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, строком на десять років. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер, після чого відкрилася спадщина, яку він прийняв у встановленому законом порядку. Вказував, що в даний час він є власником даних земельних ділянок та має намір розпоряджатися ними на власний розсуд. З цього приводу, в травні 2018 року ним було направлено на адресу відповідача лист з проханням розірвати вказані договори оренди земельних ділянок, однак останнім йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав припинення договорів оренди земельних ділянок, передбачених цивільним законодавством. Однак у відповідності до п. 40 спірних договорів перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. З врахуванням викладеного, оскільки вжиті заходи досудового врегулювання спору виявилися безрезультатними, вимушений звертатись з даним позовом до суду.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки № АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» від 18 лютого 2013 року. Розірвано договір оренди земельної ділянки № АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» від 18 лютого 2013 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на користь ОСОБА_1 1536 грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов договорів земельних ділянок перехід права власності на орендовані земельні ділянки є підставою для розірвання цих договорів.

В апеляційній скарзі ТОВ «Оболонь Агро» просило скасувати рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд неповно з?ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Апелянт зауважує, що жодного письмового звернення позивача з проханням про розірвання договорів оренди земельних ділянок на адресу товариства не надходило. В матеріалах справи міститься письмове звернення позивача лише про намір розірвати спірні договори, проте даний лист не містить самого прохання про розірвання цих договорів, умов дострокового розірвання, відсутні проекти договорів про розірвання спірних договорів оренди земельних ділянок. Вважає, що оскільки з його боку ніяких порушень умов спірних договорів не було, тому відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що земельна ділянка площею 1,4058 га (кадастровий номер :05:001:01:0101) та земельна ділянка площею 1,3611 га (кадастровий номер :05:001:01:0100), які розташовані на території Почапинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали ОСОБА_2 на праві власності.

18 лютого 2013 року між ТОВ «Оболонь Агро» і ОСОБА_2 укладено договори оренди земельних ділянок, за умовами яких останній передав ТОВ «Оболонь Агро» вказані земельні ділянки у строкове платне користування строком на 10 років (а.с. 11-18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 є його спадкоємцем і прийняв спадщину після смерті батька.

06 червня 2017 року приватний нотаріус Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявський В.Б. видав два свідоцтва про право на спадщину за законом. До складу спадщини увійшли спірні земельні ділянки (а.с. 8-10).

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Законом України «Про оренду землі» визначається порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

В силу ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За змістом ч. 8 ст. 93 ЗК України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 до його сина, позивача ОСОБА_1 перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, в тому числі й відносно зданої в оренду земельної ділянки.

ОСОБА_1 став власником спірних земельних ділянок, внаслідок чого він набув право сторони (орендодавця) за договорами оренди земельних ділянок, які укладені 18 лютого 2013 року між ТОВ «Оболонь Агро» і ОСОБА_2 .

Як передбачено ч. 3 ст. 31, ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Таким чином, смерть фізичної особи - орендодавця за загальним правилом не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов`язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі.

Разом з тим частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з пунктом 40 укладених договорів оренди земельних ділянок, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таким чином, одним і другим спірним договором оренди землі передбачена така підстава його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих правових норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи позов, суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов правильного висновку про те, що перехід права власності на орендовані земельні ділянки до позивача після смерті батька є підставою, визначеною пунктом 40 спірних договорів, для їх розірвання.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.10.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова