Справа № 752/3093/19
Провадження №: 2-зз/752/72/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хоменко В.С.

за участю секретаря - Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Швидкого О.О. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», Товариство з обмеженою відповідальністю. «Срібна затока», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграліті Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Індекс-Груп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: Житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», Товариство з обмеженою відповідальністю. «Срібна затока», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІнтегралітіІнвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Індекс-Груп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

13.02.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- накласти арешт на земельні ділянки площами 0,75га, кадастровий :90:371:0172; 0,6901га, кадастровий :90:371:0173; 12,2861га, кадастровий :90:371:0174; 0,8937га, кадастровий :90:371:0175; 4,4га, кадастровий :90:371:0165, які розташовані на АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії із зазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2019 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2019 року, заяву позивача задоволено. Накладено арешт на земельні ділянки площами 0,75 га, кадастровий :90:371:0172; 0,6901 га, кадастровий :90:371:0173; 12,2861 га, кадастровий :90:371:0174; 0,8937 га, кадастровий :90:371:0175; 4,4 га, кадастровий :90:371:0165, які розташовані на АДРЕСА_1, та заборонено ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії із зазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

Судове рішення мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані земельні ділянки із забороною відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них, може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.

22.07.2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Швидкий О.О. подав клопотання, в якому просив скасувати вжиті заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що наявність самого по собі позову про витребування земельних ділянок в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ними законному власнику, оскільки порушує законні права власника. Крім того, посилався на те, що ухвала суду від 15.02.2019 року винесена за заявою особи, котра не є правомочною, так як заступник прокурора не має правових підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради (т. 1 а.с. 202-211).

В судовому засідання адвокат Швидкий доводи та вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Представник Київської міської ради заперечив в судовому засіданні проти задоволення клопотання.

Треті особи, повідомлені в установленому порядку про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання явку своїх представників не забезпечили,про причину їх неявки суд не повідомили, пояснень щодо клопотання не надали.

Заслухавши учасників процесу, котрі не заперечували проти розгляду клопотання за відсутності третіх осіб, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд надходить до наступного.

Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пп.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з позовом,Заступник Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради вказував на виявлення Генеральною прокуратурою України порушень Земельного та Житлового кодексів України при передачі ОКЖК «Котміст» безоплатно земельних ділянок площею 74,69 га у власність для житлової забудови та у дострокову оренду, до складу яких входять і вказані вище спірні земельні ділянки, що перебувають у власності відповідача та є предметом позову.

Зазначав, що рішенням суду у справі 910/3724/14 визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №335/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖДК «Котміст» для житлової забудови на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі м.Києва, державні акти на право власності на земельні ділянки, а також відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на ці ділянки. У зв`язку з цим, земельні ділянки, що незаконно перебувають у власності ОСОБА_2 , мають бути витребувані у нього та передані у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Предметом спору за даним позовом є витребування земельних ділянок, які вибули з володіння дійсного власника (територіальної громади), поза його волею, із чужого незаконного володіння на користь територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, а неодноразова реалізація спірних земельних ділянок, дає підстави припускати, що такі земельні ділянки і надалі можуть протиправно відчужуватись відповідачем у справі, а отже, на думку позивача, за для запобігання подальшого відчуження земельних ділянок та за для уникнення унеможливлення виконання рішення суду, на спірні земельні ділянки необхідно накласти арешт з подальшою забороною вчиняти будь-які дії з ними.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2019 року, заяву позивача задоволено. Накладено арешт на земельні ділянки площами 0,75 га, кадастровий :90:371:0172; 0,6901 га, кадастровий :90:371:0173; 12,2861 га, кадастровий :90:371:0174; 0,8937 га, кадастровий :90:371:0175; 4,4 га, кадастровий :90:371:0165, які розташовані на АДРЕСА_1, та заборонено ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії із зазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

Разом з тим, в силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Проте, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. В даному випадку, це інтереси відповідача, оскільки обмеження можливостей останнього користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

Розглядаючи подане клопотання, суд погоджується із правовою позицією сторони заявника про те, що наявність відповідного обтяження, не зважаючи на розгляд справи, порушує права ОСОБА_2 як власника.

Суд надходить до висновку про те, що наявність самого по собі позову про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ним ОСОБА_2 .

Крім того, на думку суду, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування.

В той же час, посилання заявника на відсутність повноважень у прокурора на представництво інтересів держави судом до уваги не приймається, з огляду на те, що останні є наведеними доводами і позицією представника відповідача по суті справи, що не є предметом судової оцінки на даній стадії судового розгляду та для вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Виходячи з викладеного, суд вбачає можливим заяву задовольнити та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Швидкого О.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Срібна затока», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграліті Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Індекс -Груп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 15.02.2019 року у справі № 752/3093/19.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 21.10.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко