Справа № 357/9972/19
Провадження 2-з/357/258/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"25" жовтня 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , у якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: 1) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) нежитлову будівлю, літ «А»-490,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) комплекс, нежитлові будівлі «А» - 1390,3 кв.м.; «Б» - 1402,5 кв.м.; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заяви позивач зазначає наступне. За поданим позовом його майнові вимоги до відповідача становлять 2 962 714,94 грн., а також повернення сплаченого судового збору у розмірі 9605,00 грн. та оплата правничої допомоги 5000,00 грн., що разом становить 2 977 319,94 грн.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється від сплати боргу, тому необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження умисного створення відсутності майна у відповідача, шляхом накладення арешту на його майно.

Враховуючи суму заборгованості відповідача, а також те, що він в добровільному порядку відмовляється від сплати боргу, позивач вважає, що такий вид забезпечення позову є необхідним, співрозмірним та адекватним позовним вимогам та унеможливіть ухилення від виконання рішення суду.

На підтвердження фактичних обставин заявник надає суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи Позивача, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи дану справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого, згідно з практикою Суду, відносяться як нерухоме майно, так і грошовій кошти.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані позивачем на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення і предметом позову, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Так, із наданих позивачем Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно можна встановити вартість лише нежитлової будівлі літ «А»-490,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість цього нерухомого майна складає 62144,00 грн.

Відносно двох інших об`єктів, на які позивач просить накласти арешт, відомості щодо їх вартості у наданій Інформації відсутні. Тому суд позбавлений можливості з`ясувати співмірність позовних вимог позивача із заходами забезпечення позову, які він просить застосувати.

За таких обставин заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково та накласти арешт на нежитлову будівлю літ «А»-490,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149 - 153, 157, 260, 352-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлову будівлю літ «А»-490,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

В частині вимог щодо накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс, нежитлові будівлі «А» - 1390,3 кв.м.; «Б» - 1402,5 кв.м.; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіВ. П. Цукуров