Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 263/1979/19

провадження № 61-16075св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євангелістової Наталії Олександрівни на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2019 року у складі судді Кияна Д. В. та постанову Донецького апеляційного суду від

18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Баркова В. М., Принцевської В. П., Мальцевої Є. Є.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини-інваліда.

Позовна заява мотивована тим, що сторони з 24 лютого 2009 року по

17 грудня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року. Під час перебування у шлюбі, ОСОБА_1 було встановлено інвалідність: в 2011 році - ІІ група, в 2017 році - І-Б група. У зв`язку з інвалідністю вона не працює, потребує постійного стороннього догляду та лікування. Інвалідність позивачка отримала під час перебування у шлюбі з відповідачем, який своїми постійними сварками, хуліганськими діями та зловживанням спиртними напоями сприяв погіршенню її стану здоров`я. Розмір її пенсії по інвалідності складає 1 705,00 грн, якої ледве вистачає на продукти харчування. Відповідач працює, отримує заробітну плату та може надавати їй матеріальну допомогу, однак цього не робить.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісячно протягом строку інвалідності, починаючи з дня подання позову до суду з

08 лютого 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі

768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддано негайному виконанню.

Частково задовольняючи позовні вимоги та визначаючи аліменти в розмірі 1/10 частини, місцевий суд виходив із того, що відповідач може надавати таку допомогу та з урахуванням потреб позивачки визначеного розміру аліментів буде достатньо для забезпечення її життя.

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Євангелістової Н. О. задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2019 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини-інваліда відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що на час звернення до суду позивачка отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1 705,21 грн, тобто її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб. які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

23 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Євангелістова Н. О. через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 18 липня 2019 року, змінити заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від

04 червня 2019 року та ухвалити нове рішення в частині визначення розміру стягнення аліментів, а саме - стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатної ОСОБА_1 , інваліда першої групи, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що висновок апеляційного суду є неправильним та не відповідає вимогам матеріального права. Апеляційним судом не взято до уваги дійсних потреб у лікуванні позивача з урахуванням розміру її пенсії. також не прийнято до уваги розмір доходів відповідача.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Відкриваючи касаційне провадження у справі, Верховний Суд встановив, що предметом розгляду у даній справі є стягнення аліментів на утримання колишньої дружини-інваліда у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) колишнього чоловіка, починаючи з дати подачі позову до суду.

Як убачається із оскаржуваних судових рішень справа № 263/1979/19 визнана судом першої інстанції малозначною та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому суд вважав, що рішення підлягають касаційному оскарженню.

18 вересня 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

19 вересня 2019 року матеріали цивільної справи передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду:

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, представник ОСОБА_1 - Євангелістова Н. О. просила змінити рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від

04 червня 2019 року в частині визначення розміру стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатної

ОСОБА_1 , інваліда першої групи, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що потреби ОСОБА_1 у коштах на лікування та проживання, харчування, сплати комунальних послуг з врахуванням її фізичного стану, вартості медикаментів, вартості продуктів харчування та квитанцій за квартиру, значно перевищують встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум. Позивачка є інвалідом першої групи. На підтвердження тяжкості захворювання, позивачем суду було надано медичну документацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що на час звернення до суду позивачка отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1 705,21 грн, тобто її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб. які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржував. Аналіз аргументів апеляційної скарги позивача, свідчить про те, що заявник був не згоден з розміром стягнутих аліментів, на обґрунтування чого ним було наведено відповідні аргументи в апеляційній скарзі, які повинні були бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції в розмінні правил частини першої-третьої статті 367 ЦПК України.

Всупереч вказаним правилам апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу позивачки, скасовуючи рішення суду першої інстанції, яке ухвалено на користь позивачки, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вийшов за межі доводів апеляційної скарги, чим порушив норми процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги:

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Оскільки судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, не досліджено та не надано оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, не надано належної оцінки аргументам апеляційної скарги щодо підстав зміни розміру аліментів, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, постанова Донецького апеляційного суду від 18 липня 2019 року в силу правил статті 411 ЦПК України підлягає скасування з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євангелістової Наталії Олександрівни задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного суду від 18 липня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини-інваліда передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. П. Курило