Справа №295/7852/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

встановив:

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зауважила, що згідно постанови Богунського районного суду м.Житомира від 08.07.21011 року визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира та зобов`язано Пенсійний фонд здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 як дитині війни.

Постанова набрала чинності 04.04.2012 року.

Згідно з повідомленням УПФУ на виконання постанови суду проведено перерахунок в сумі 1134,96 грн., які на час звернення до суду із позовом не виплачені.

Обгрунтовуючи вимоги ухиленням відповідача від виконання грошового зобов`язання, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 1387,45 грн., з яких 1145,18 грн. інфляційних втрат за період з 04.04.2012 року по травень 2019 року, 242,27 грн. як 3 % річних за період з 04.04.2012 року по 15.052019 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зауважено, що на виконання рішення суду управлінням проведено нарахування позивачу щомісячних доплат до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України про державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно, починаючи з 06.12.2010 року по 18.06.2011 року, на суму 1134,96 грн.

У відзиві зазначено на поважність причин, з яких кошти фактично не виплачено.

Так, відповідно до п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виплата донарахованих сум, які перевищують бюджетні призначення на поточний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідач підкреслює, що стягнення коштів необхідно проводити виключно через органи казначейства шляхом списання з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані.

В заперечення застосування вимог ст. 625 ЦК України вказує на те, що встановлена даною нормою відповідальність можлива за наявності договірних правовідносин, які між сторонами відсутні.

З огляду на вищевказане, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 08.07.2011 року визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира та зобов`язано Пенсійний фонд здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 06.12.2010 року по 18.06.2011 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат в зв`язку з набранням чинності Закону України «Пор внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року.

Ухвалою Житомирського Апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно відомостей Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, наведених у відзиві на позовну заяву, на виконання рішення суду управлінням проведено нарахування позивачу щомісячних доплат до пенсії як дитині війни на суму 1134,96 грн.

На час вирішення спору грошові кошти не сплачено.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

До подібного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року

по справі № 331/6352/16-ц.

Обов`язок відповідача як боржника виник на підставі судового рішення, яке набрало законної сили 04.04.2012 року. Даним судовим рішенням хоча і не визначено грошову суму, передбачену до стягнення, встановлено факт порушення відповідачем вимог законодавства при нарахуванні соціальних виплат, що призвело до зменшення їх очікуваного розміру. На виконання судового рішення розрахунком відповідача така сума визначена як 1134,96 грн.

Отже, з наступного дня з часу набрання рішенням суду від 04.04.2012 року законної сили Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області набуло грошове зобов`язання перед позивачем, яке в свою чергу було порушено внаслідок прострочення виконання.

Суд відхиляє зауваження відповідача про причини невиконання зобов`язання, оскільки за змістом положень ч.2 ст. 625 ЦК України їх оцінка не входить до предмета дослідження.

Здійснюючи розрахунок завданих інфляційних втрат за період з 05.04.2012 року по травень 2019 року, суд керується індексами інфляції у відповідні періоди, терміном прострочення виконання зобов`язання, рекомендаціями Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляду судових справ (лист від 03.04.1997 року).

Інфляційні втрати становитимуть: 230,23 (загальний індекс інфляції за період з квітень 2012 року по квітень включно 2019 року) * 1134,96 грн. (сума заборгованості) / 100 1134,96 грн. = 1478,06 грн.

Відповідально до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивачем пред`явлено до стягнення 1145,18 грн. як інфляційних втрат, саме така сума підлягає до стягнення з відповідача.

Розмір 3 % річних у прострочений період з 05.04.2012 року по 15.05.2019 року становить: 1134,96 * 3 % * 2596 (прострочених днів) / 365 / 100 = 242,17.

Вимога позивача у вказаній частині підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, , м.Житомир, вул. Перемоги, 55, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 1387,35 грн., з яких: 1145,18 грн. інфляційних втрат, 242,17 грн. 3 % річних за період з 05.04.2012 року по 15.05.2019 року.

Повне рішення суду буде виготовлене 11.10.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов