Справа № 458/829/18 Головуючий у 1 інстанції: Кріль Л.М.
Провадження № 22-ц/811/2834/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого : Ванівського О.М.,

суддів: Бойко С.М., Струс Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "ОРАНТА" про встановлення факту укладення договору страхування майна та тварин, що належать громадянам та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "ОРАНТА" про встановлення факту укладення договору страхування майна та тварин, що належать громадянам та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 09 березня 2018 року страховий агент Турківського відділення ПАТ НАСК "ОРАНТА" ОСОБА_3 для оформлення договору страхування житлового будинку, рухомого майна та господарських будівель і споруд одержала від нього через соціального працівника ОСОБА_2 одну тисячу гривень десятьма купюрами по сто гривень і того ж дня видала договір страхування майна серії 97-20 №4154586, вказавши в ньому дату укладення 20 березня 2018 року. У відповідності до ст.983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Згідно п.4.3.2 вказаного договору, він починає діяти на десятий день після фактичного внесення страхового платежу.

Він не звернув увагу яке саме число було зазначено датою укладення договору, бо сам договір віддруковано надто дрібним нечитаємим шрифтом і він, як інвалід 2 групи з дитинства по зору, не міг цей договір прочитати.

Оскільки ОСОБА_3 одержала повністю у всій сумі страховий платіж 09 березня 2018 року, то цей договір почав діяти на десятий день, тобто 18 березня 2018 року. Визнання факту укладення договору страхування 09 березня 2018 року та початку його дії 18 березня 2018 року має для нього принципове значення, оскільки 18 березня 2018 року наступив страховий випадок, що відповідач на даний час не визнає.

Просив суд постановити рішення, яким визнати датою укладення договору страхування майна серії 97-20 №4154586 - 09 березня 2018 року та датою початку його дії 18 березня 2018 року та зобов`язати Львівську обласну дирекцію ПАТ НАСК "ОРАНТА" розпочати процедуру оформлення страхового випадку та страхових виплат за договором страхування майна серії 97-20 №4154586.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 10 липня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано датою укладення договору страхування майна серії 97-20 №4154586 - 09 березня 2018 року та датою початку його дії - 09 березня 2018 року.

Зобов`язано Львівську обласну дирекцію ПАТ НАСК "ОРАНТА" розпочати процедуру оформлення страхового випадку та страхових виплат за договором страхування майна серії 97-20 №4154586.

Стягнуто з Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "ОРАНТА" (, місцезнаходження: 79005, Львівська область, м.Львів, вул.Ш.Руставелі, будинок 8 А, квартира 1) на користь позивача ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 7500,00 грн.

Стягнуто з Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "ОРАНТА" (, місцезнаходження: 79005, Львівська область, м.Львів, вул.Ш.Руставелі, будинок 8 А, квартира 1) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржив ПАТ НАСК «ОРАНТА».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, щодоговір страхування майна та тварин, що належить громадянам серії 97-20 №4154586 згідно написів здійснених на договорі укладено 20 березня 2018 року з зазначенням строку дії з 29 березня 2018 року по 28 березня 2019 року, а страховий випадок відбувся 18 березня 2018 року о 21 год. 36 хв. З акту про пожежу вбачається, що пожежу ліквідовано 18 березня 2018 року о 23 год. 10 хв., тобто до вступу в дію договору страхування майна та тварин, що належить громадянам серії 97-20 № 4154586.Просить звернути суд увагуна пояснення позивача викладені у позовній заяві щодо тієї обставини, що кошти в сумі 1000,00 грн. ОСОБА_1 для оформлення договору страхування житлового будинку, рухомого майна та господарських будівель і споруд передав ОСОБА_3 через соціального працівника ОСОБА_2 і того ж дня було видано вказаний договір. З пояснення соціального працівника ОСОБА_2 , вбачається, що підпис поставлений на договір страхування майна серії 97-20 №4154586 не позивачем, адже він в момент укладення договору не був присутній, що суперечить нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 25 вересня 2019 року подав в суд відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції виходив з того, що така істотна умова як строк договору страхування була досягнута між позивачем та страховим агентом ОСОБА_3 в телефонній розмові про початок дії договору страхування з 09 березня 2018 року. Страховий агент Турківського відділення Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "Оранта" ОСОБА_3 прийняла в повному обсязі пропозицію позивача ОСОБА_1 щодо укладення договору страхування майна та тварин, що належить громадянам серії 97-20 №41545 через третю сторону - соціального працівника ОСОБА_2 , не відмовила у її прийняті та її відповідно визнала, а відтак суд прийшов до висновку, що має місце виконання зобов`язання позивача ОСОБА_1 , як страхувальника, перед страховиком, у повному обсязі, на підставі чого й було видано вказаний договір страхування та має місце невиконання зобов`язань страховика перед страхувальником щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20 березня 2018 року між ОСОБА_1 та Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» було укладено договір страхування житлового будинку, рухомого майна та господарських будівель і споруд.(а.с.5)

Між сторонами виник спір щодо дати укладення та дати з якої діє договір страхування майна та тварин, що належить громадянам серії 97-20 №4154586, датою укладення якого зазначено 20 березня 2018 року та права позивача ОСОБА_1 , який виник на підставі цього договору, на отримання страхової виплати.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За правилами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України).

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. (ст. 983 ЦК України).

Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування, (ст. 10 Закону України «Про страхування»).

За правилами статті 18 Закону України "Про страхування" для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Пунктом 4.3.1. Договору страхування майна та тварин, що належить громадянам серії 97-20 №4154586 визначено: «Строк дії Договору та період його дії зазначено у п.3.1. та п.3.5 Договору», а саме з 29.03.2018р. по 28.03.2019р. та зазначено дату укладення договору 20.03.2018р.

Згідно п. 4.3.2. Договору, він починає діяти на десятий день після фактичного внесення страхового платежу.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно листа №1390-03/911 від 01.07.2019 року Львівська обласна дирекція ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомила суд про те, що по договору страхування майна та тварин, що належать громадянам серії 97-20 № 4154586 від 20.03.2018 року страховий платіж в сумі 1 000 грн. на рахунок Львівської обласної дирекції станом на 01.07.2019 року не надходив.(а.с.170)

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, а саме відсутня квитанція про внесення ОСОБА_1 на рахунок ПАТ «НАСК «ОРАНТА» платежу в розмірі 1000 грн..

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що договір страхування майна та тварин, що належить громадянам №4154586 від 20 березня 2017 року не набрав чинності.

Суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2.ч.1 ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Турківського районного суду Львівської області від 10 липня 2019 року- задовольнити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 10 липня 2019 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК "ОРАНТА" про встановлення факту укладення договору страхування майна та тварин, що належать громадянам та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.10.2019 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Бойко С.М.

Струс Л.Б.