"24" жовтня 2019 р.
Справа № 642/4315/19
Провадження №2/642/1359/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Грінчук О.П.,

За участі секретаря Сузанського О.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивач в особі представника адвоката Бачіашвілі М.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, вказуючи, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 01.02.2013 розірвано. У любі у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Донька навчається у загальноосвітньому навчальному закладі «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», за весь період навчання у вказаному закладі вона сплатила загальну суму 85 800 грн. Також донька з 09.09.2017 по червень 2019 навчалася в ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ», адже має неабиякі здібності у сфері інформаційних технологій. Вартість цього навчання склала 31 877,00 грн. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та розвитку здібностей дитини, позивач просить суд стягнути з нього половину коштів, що остання сплатила за навчання доньки, а саме 58 838,50 грн.

Ухвалою суду від 05.07.2019 справу відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29.07.2019 відповідачем до суду подано заяву, яку суд розцінює як відзив на позовну заяву, оскільки в ній викладена позиція відповідача стосовно заявлених позовних вимог, його заперечення проти позову, в яких він зазначив, що ним постійно надаються колишній дружині кошти на утримання доньки, крім того, він оплачував навчання доньки в ХП НВК «Ліцей Професіонал», грошова сума була передана позивачу, при цьому він був проти, щоб донька навчалась у вказаному навчальному закладі. Його дохід становить 6-7 тис. грн. на місяць. Крім того, зазначив, що йому не було відомо про навчання доньки в «Комп`ютерній академії ШАГ», доки вона не почала скаржитись на поганий зір. Тому проти позовних вимог заперечує повністю, оскільки він постійно надає кошти на забезпечення/утримання дитини та її відпочинок.

08.10.2019 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути без її та позивача участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надходило.

За таких обставин на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі матеріалів.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 01.02.2013 шлюб, укладений між сторонами 14.06.2003, - розірвано. (а.с.9)

26.11.2003 від шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.02.2004, в графі «батько» вказаний ОСОБА_2 , в графі «мати» - ОСОБА_1 . (а.с.10)

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 . (а.с.12)

Позивач працює в НЮУ ім. Ярослава Мудрого на посаді диспетчера заочного факультету №2 з 04.05.1998 на 0,5 ставки, на підтвердження чого нею надано відповідну довідку, видану начальником відділу кадрів НЮУ ім. Ярослава Мудрого ОСОБА_4 .(а.с.13)

01.07.2017 між ОСОБА_1 (замовник) та Загальноосвітнім навчальним закладом «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» (виконавець договору) укладено Договір № 751/8/17, згідно якого виконавець зобов`язується надавати освітні послуги ОСОБА_3 . Строк навчання становить з 01.07.2017 по 30.06.2019. Вартість навчання на момент укладання договору склала 2950 грн. на місяць. Пунктом 4.5 вказаного Договору обумовлено, що вартість навчання може змінюватись. (а.с. 16-17)

Директором НВК «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Будко О.В. на адвокатський запит адвоката Бачіашвілі М.О. надано відповідь, з якої вбачається, що донька сторін, ОСОБА_3 , станом на 04.04.2019 є ученицею 9-а класу ТОВ «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» з 01.07.2017, відповідно до договору №751/8/17. Вартість навчання складає: з дати укладення договору по 31.12.2017 2950 грн. в місяць, з 01.01.2018 3700 грн. на місяць, з 01.01.2019 3950 грн. на місяць. Оплата навчання, згідно банківських виписок здійснюється своєчасно та в повному обсязі ОСОБА_1 Загальна сума сплачена за період навчання становить 85 800 грн.(а.с.15)

Позивачем на підтвердження здійснення нею оплати освітніх послуг доньки у Загальноосвітньому навчальному закладі «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» надано відповідні копії квитанцій, а саме: квитанція б/н від 08.06.2017 на суму 8850 грн., квитанція №ПН 2639 від 02.10.2017 на суму 8850,00 грн., квитанція №ПН27 від 08.12.2017 11 100,00 грн., квитанція №ПН43 від 02.04.2018 11 100,00 грн., квитанція №ПН148 від 25.05.2018 11 100,00 грн., квитанція №ПН2449 від 03.10.2018 11 100,00 грн., квитанція №ПН1199 від 04.01.2019 11 850,00 грн., квитанція №ПН1689 від 04.04.2019 11 850,00 грн., що в загальній сумі становить 85 800,00 грн. Платником у вказаних квитанціях є ОСОБА_1 , Отримувач коштів НВК «Ліцей Професіонал», призначення платежу сплата за навчання ОСОБА_3 . (а.с.18-19)

Крім того, 09.09.2017 між ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ» (Виконавець) укладено Договір №061001940 про надання освітніх послуг ОСОБА_3 , оскільки в доньки вбачались навики у сфері комп`ютерних технологій, які необхідно було розвивати. Строк навчання 09.09.2017 24.05.2020. Згідно додатку №1 до Договору, вартість навчання по вихідним дням строком 3 роки складає: 41 580,00 грн. Позивач до моменту подання позову до суду сплатила вартість навчання з вересня 2017 по червень 2019 на суму 31 877,00 грн.

На підтвердження сплати позивачем коштів на навчання доньки в ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ» у сумі 31 877,00 грн. до суду надано копії відповідних квитанцій, а саме: квитанція № 17417-58407-68837 від 08.09.2017 на суму 2970,00 грн., квитанція №17417-58407-68941 від 08.09.2017 2202,75 грн., квитанція №17496-58407-54805 від 26.11.2017 2970,00 грн., квитанція №17496-58407-55059 від 26.11.2017 2227,5 грн., квитанція №17587-58407-54791 від 25.02.2018 3500,00 грн., квитанція №17587-58407-55007 від 25.02.2018 1732,5 грн., квитанція №12909 від 16.07.2018 5430,00 грн., квитанція №14056 від 10.12.2018 5440,00 грн., квитанція №14635 від 13.02.2019 149,25 грн., квитанція №14516 від 04.02.2019 5290,00 грн. Платником є ОСОБА_1 , отримувач коштів/призначенні Комп`ютерна академія ШАГ, сплата за навчання. (а.с.23-24)

Таким чином, позивач сплатила кошти на розвиток інтелектуальних та комп`ютерних здібностей дитини у загальній сумі 117 677 грн., половину яких 58 838,50 грн. вона просить стягнути з відповідача.

Заперечення відповідача, викладені ним у заяві від 29.07.2019, щодо надання позивачу коштів на навчання дитини - не підтвердженні жодним доказом.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насапмеред, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Такі висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та постанові від13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, у зв`язку із розвитком певних її здібностей, або якщо дитина страждає на тяжку хворобу тощо. Тобто, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (наприклад, схильність дитини до певних наук, що вимагає її додатковий розвиток у такій сфері, надання дитині кращих освітніх послуг).

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в ухвалі від 08 грудня 2010 року, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах.

Відповідно до положень Закону України «Про освіту» та п «а» ч.1 ст.29 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, розвиток її талантів, розумових і фізичних здібностей.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами, а саме копіями квитанцій в матеріалах справи, доведено здійснення нею додаткових витрат на розвиток розумових та інтелектуальних здібностей дитини, в тому числі, у сфері інформаційних технологій, надання їй кращого рівня освітніх послуг, внаслідок її навчання у НВК «Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» та ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ», при цьому, доказів зі сторони відповідача, що він надає позивачу кошти на розвиток та утримання дитини - не надано.

При цьому, відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову в заяві від 29.07.2019, а підстави, на яких грунтуються позовні вимоги - ним не спростовані.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що дитина, ОСОБА_3 навчається у платних навчальних закладах, розвиває свої інтелектуальні здібності шляхом навчання у спеціалізованому комп`ютерному закладі. Позивачем надано документи про здійснення нею додаткових витрат на дитину, пов`язаних з позитивними фактами - на розвиток розумових здібностей та інтелектуальних можливостей дитини, надання їй гідних освітніх послуг.

У даному випадку, суд вважає, що відповідач, як батько ОСОБА_3 , повинен оплачувати частину понесених позивачем таких додаткових витрат.

Враховуючи принцип рівності прав і обов`язків батьків, визначений ст. 141 СК України, суд вважає обставини, на підставі яких позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину є індивідуальними та особливими у даному конкретному випадку, що відповідні додаткові витрати вже понесені позивачем та є обґрунтованими, підтверджуються письмовими доказами в матеріалах справи, відповідачем вони не спростовані, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину у розмірі половини сплачених позивачем коштів, а саме у розмірі 58 838,50 гривень.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12-13, 80, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 180, 185 Сімейного Кодексу України, суд -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 10.04.1996, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 09.12.2003, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% понесених витрат за період з 01.07.2017 по 25.06.2019 у розмірі 58 838 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 10.04.1996, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768.40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Головуючий: