КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/3917/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року у складі судді Болобана В.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування завданих збитків,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 грудня 2018 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 , як правонаступника відповідача ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як правонаступник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та порушення правил підсудності, просить скасувати ухвалу районного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які мають розглядатися судами за різною територіальною підсудністю, а саме вимоги, які стосуються нерухомого майна - Обухівським районним судом Київської області, а вимоги про відшкодування збитків та матеріальної шкоди - Святошинським районним судом м. Києва.

Колегія суддів, вислухавши думку представника ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Обухівському районному суду Київської області.

Такі висновки районного суду узгоджуються з вимогами процесуального права.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ч. 1 ст. З ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, захист порушених прав та інтересів здійснюється судом.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є (справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо Закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Звертаючись у суд із позовом, позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер : :03:041:0107, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , з боку ОСОБА_3 шляхом відновлення стану земельної ділянки кадастровий номер : :03:041:0107, який існував до порушення його права власності; надати дозвіл ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_3 знести частину житлового будинку ОСОБА_3 , розташованого на земельній ділянці ОСОБА_2 , кадастровий номер : :03:041:0107, за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 протягом тридцяти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду знести за власний рахунок частину житлового будинку ОСОБА_3 , розташованого на земельній ділянці: : 03 :041 :0116 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти, у сумі 16 000 грн., як відшкодування понесених ОСОБА_2 збитків, а також 20 709 0000 грн., як відшкодування завданої матеріальної (майнової) шкоди у вигляді упущеної вигоди (а.с.1-10 т. 1).

Отже, позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок порушення права власності самочинним будівництвом.

Окрім цього, у відповідності до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних та юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Положеннями ч. 1 ст. 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, до яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднані позовів, на один з яких поширюється дія правил про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає безпідставними твердження апеляційної скарги про те, що заявлені по справі вимоги повиннірозглядатися судами за різною територіальною підсудністю.

Враховуючи, що заявлений по справі виник спір з-приводу нерухомого майна, місцезнаходженням якого є смт АДРЕСА_4 , що згідно адміністративно-територіального поділу Київської області відноситься до Обухівського району й вимога по відшкодування збитків носить похідний характер від основної вимоги, тому районним судом обґрунтовано відкрито провадження у справі.

Ухвала районного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: