ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 643/4839/18

провадження № 22-ц/818/3425/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрпошта»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року в складі судді Єрмак Т.В.,

у с т а н о в и в:

В квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 14 вересня 2016 року він з відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» він відіслав міжнародну посилку до Франції. 03 листопада 2016 року йому доставлено повідомлення з АТ «Укрпошти» про отримання посилки, однак посилка до Франції доставлена не була. На його звернення до АТ «Укрпошта» було повідомлено, що посилка повернута до поштового відділення у зв`язку з невиявленням адресату. Від отримання посилки він відмовився, оскільки упаковка відрізнялася від первісної упаковки, крім того вага не відповідала також вазі відправлення. Начальник відділу ОСОБА_2 . пояснити вказані факти не змогла. Вказаною ситуацією йому завдано моральних страждань. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з АТ «Укрпошта» на його корить відшкодування вартості міжнародної пересилки посилки 250 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та відшкодувати судові витрати.

02 липня 2018 року АТ «Укрпошта» подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що міжнародне поштове відправлення в межах України прийнято без порушень, встановлених розділом IX Правил обробки, і відправлено за призначенням до Францію у терміни, визначені для пересилання і доставки внутрішніх поштових відправлень згідно з встановленими Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень. Митна декларація заповнена ОСОБА_1 особисто, однак адреса не відповідала адресі, яка зазначена у Довідці № 572-316 від 13 березня 2013 року та свідоцтві, що надавалися позивачем на підтвердження ідентичності адрес. Крім того, на підтвердження некоректності зазначення адреси призначення, що стала підставою для повернення посилки відправнику з Франції, зміст позовної заяви, в якій позивач зазначив адресу адресата: АДРЕСА_1, відрізняється від адреси, зазначеної у Довідці № 572-316 від 13.03 2013 та свідоцтві - АДРЕСА_1. Від отримання посилки позивач відмовився.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

03 червня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про стягнення з АТ «Укрпошта» на його користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Доводи апеляційної скарги, з урахуванням уточнень, анологічні доводам, що викладені у позовній заяві. Крім того, зазначає, що попередні та наступні його міжнародні відправлення через це відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на ту ж саму адресу були доставлені.

02 серпня 2019 року АТ «Укрпошта» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішення спору є правильним, підтверджуються належними доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 через поштове відділення АТ «Укрпошта» № 144 в м. Харкові надіслав міжнародне рекомендоване поштове відправлення № CR611290999UA за адресою: АДРЕСА_1, масою 3,3 кг. Працівниками відділення поштового зв`язку м. Харків, 144 позивачу, як відправнику, надані відповідні роз`яснення та видано документ (квитанція №167/2), який підтверджує надання послуги. Після одержання вказаного документу, позивачем претензій не пред`явлено.

Міжнародне поштове відправлення в межах України прийнято без порушень встановлених норм розділу IX Правил обробки і відправлено за призначенням у Францію у терміни, визначені для пересилання і доставки внутрішніх поштових відправлень, згідно із встановленими Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року (зі змінами та доповненнями), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за №173/24950.

02 листопада 2016 року за зворотною адресою: АДРЕСА_2 на ім`я позивача призначеним оператором Франції була повернута посилка без оголошеної цінності № НОМЕР_1 від 14 вересня 2016 року з масою 3,3 кг. із Харкова, 144 - Франція та того ж дня надійшла до адресного відділення поштового зв`язку № 144 м. Харкова.

08 листопада 2016 року позивачем подана заява щодо з`ясування обґрунтованості повернення вказаної посилки. Зазначена заява направлена до Центрального бюро рекламацій Дирекції оброблення та перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта» (далі - ЦБР), яке здійснює листування з іноземними поштовими Адміністраціями.

На підставі заяви позивача ЦБР направлено запит до призначеного оператора Франції, про що при отримані інформації було проінформовано ОСОБА_1 листами ЦБР від 23 листопада 2016 року за № 38-16-16001 -У/19 та від 30 листопада 2016 року за № 38-16-16001-У/19.

Згідно з інформації від призначеного оператора Франції, посилка без оголошеної цінності № НОМЕР_1 від 14 вересня 2016 року повернута за зворотною адресою через некоректну (неповну) адресу призначення.

При детальному вивчені копії митної декларації CN 23, заповненої особисто позивачем, адреса не відповідає адресі, яка зазначена у Довідці № 572-316 від 13 березня 2013 року та свідоцтві, що надавалися Позивачем на підтвердження ідентичності адрес.

АТ «Укрпошта», як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам. У разі неможливості вручити адресатам та відправникам поштові відправлення (поштові перекази) вони зберігаються в об`єктах поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання.

Відповідно до пункту 70 Правил для пересилання міжнародних посилок, відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

Відповідно до пункту 119 Правил невручені відправнику поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції надана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими доказами, висновки суду відповідають обставинам справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач порушив його право на переселення міжнародного відправлення не можуть бути прийняті до уваги.

АК «Укрпошта» не є єдиним виконавцем у наданні міжнародних поштових послуг, оскільки доставку вихідної кореспонденції забезпечують оператори інших країн, на яких не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», АТ «Укрпошта» не несе відповідальності за дії поштових операторів інших країн.

Відповідач належними та допустимими доказами довів належне виконання обов`язків оператора поштового зв`язку на території України у пересиланні міжнародного поштового відправленя до Франції, тому вимоги позивача про стягнення моральної шкоди за недоставляння міжнародного відправлення задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК України учасник справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова