У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження по справі

"29" жовтня 2019 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради про відновлення національності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національність "полька" шляхом внесення змін до актового запису про шлюб №31 від 15.10.1959 року, складеного виконавчим комітетом Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а національність нареченої з "українка" на "полька".

Згідно положень ст.49 ЦПК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), згідно пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством. Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (п.п.2.13.1, 2.13.2 п.2.13 Правил).

Отже, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31.12.1991 року № 24 "Про порядок зміни громадянами України національності", відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року № 70/99.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також ст.11 Закону «Про національні меншини в Україні».

Оскільки національна належність є актом самовизначення та не може залежати від рішення державного органу, тому встановлення належності осіб до певної національності неможливо в судовому порядку (незалежно від виду провадження), відповідно справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі №398/4017/18 постанова від 29.05.2019 року.

Таким чином, цей спір не належить розглядати в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження слід відмовити.

При цьому, позивач не позбавлена можливості захистити своє право в порядку визначеному Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, а саме - може звернутися для вирішення питання про приналежність її до польської національності до органів реєстрації актів цивільного стану як суб`єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо її національності, а у разі відмови такого суб`єкта - оскаржити її в судовому порядку ( в порядку адміністративного судочинства).

На підставі п.1 ч.1 ст.186, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради про відновлення національності.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на оскарження, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н. М. Анциборенко