Справа № 576/1929/19
Провадження № 2-о/576/75/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.19 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Березівська сільська рада Глухівського району Сумської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слоут Глухівського району Сумської області померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі у вигляді земельної ділянки (паю) загальною площею 2,71 га, розташованої на території Березівської (Слоутської) сільської ради, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 CМ № 045609, виданого 24 січня 2002 року на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Слоутської сільської ради від 24.10.2001 р., зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 667, а він є єдиним спадкоємцем даного майна за заповітом. Також посилається на те, що оскільки мати була тяжко хвора на онко захворювання і потребувала догляду, то для того щоб мати можливість за нею доглядати, він переїхав до неї на постійне проживання, і з серпня 2018 року та по день її смерті 23 листопада 2018 року, проживав разом з нею по АДРЕСА_1 , та доглядав за нею, але зареєстрований був за іншою адресою. Оскільки на день смерті матері він постійно проживав разом з нею, доглядав її, то вважав що прийняв її спадщину, однак коли з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом він звернувся до нотаріальної контори, то йому було відмовлено в цьому, у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття ним спадщини. Іншим документом, ніж судове рішення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник не може підтвердити цей юридичний факт нотаріусу. За таких обставин, просить суд встановити факт, що він, на день смерті своєї матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час відкриття спадщини, постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився, а представив заяву, в якій повністю підтримав вимоги і просить розглядати справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явилася, а представила заяву, в якій не заперечує проти встановлення вказаного факту і просить розглядати справу за її відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слоут Глухівського району Сумської області померла мати заявника, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі у вигляді земельної ділянки (паю) загальною площею 2,71 га, розташованої на території Березівської (Слоутської) сільської ради, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 CМ № 045609, виданого 24 січня 2002 року на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Слоутської сільської ради від 24.10.2001 р., зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 667. Заявник є єдиним спадкоємцем даного майна за заповітом. Однак коли з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом він звернувся до нотаріальної контори, то йому було відмовлено в цьому, у зв`язку з тим, що він не прийняв спадщину відповідно до ст.ст. 1268-1269 ЦК України.

Так, згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

У своїй заяві заявник посилається на те, що оскільки мати була тяжко хвора на онко захворювання і потребувала догляду, то для того щоб мати можливість за нею доглядати, він переїхав до неї на постійне проживання, і з серпня 2018 року та по день її смерті 23 листопада 2018 року, проживав разом з нею по АДРЕСА_1 , та доглядав за нею. Тобто на час відкриття спадщини він постійно проживав разом з матір`ю, а відтак фактично прийняв спадщину.

На підтвердження зазначеного факу, заявником була надана довідка Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 02.09.2019 за № 03-04/2/847, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 1969 р.н., дійсно, з серпня місяця 2018 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю, ОСОБА_2 , по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та вів догляд за нею.

Однак, як випливає із п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 на обґрунтування своїх вимог не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що він дійсно на час відкриття спадщини постійно проживав разом з матір`ю, оскільки згідно копії паспорта заявник з 03.12.2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а надана ним довідка Березівської сільської ради Глухівського району не є належним доказом зазначеного факту.

Зважаючи на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини слід відмовити за її необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , заінтересована особа Березівська сільська рада Глухівського району Сумської області, розташована по вул. Центральна, буд.1 в с. Береза Глухівського району Сумської області, , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити за її необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон