Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали цивільної справи за позовною заявою Ужгородської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Ужгородська місцева прокуратура Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що на підставі доповідної відділу охорони здоров`я райдержадміністрації №176/01-11 від 18.04.2018 про залишену дитину в закладі охорони здоров`я, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без нагляду та піклування батьків чи близьких родичів, службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку, щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо її малолітньої дитини.

21.03.2017 року №81/01-11 до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла доповідна відділу охорони здоров`я райдержадміністрації з інформацією про те, що у дитячому відділенні КЗ «Ужгородська районна лікарня» покинута без нагляду дівчинка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , державна реєстрація народження якої, у відповідності до закону, її батьками не проведена. В ході перевірки та аналізу обставин, що склалися по факту, службою у справах дітей з`ясовано: реєстрація дитини не проведена у зв`язку з відсутності у матері гр. ОСОБА_2 документів, які б засвідчували її особу. З пояснень матері встановлено, що саме факт відсутності документів, та потреба у їх виготовлені, спонукали її покинути дитину в закладі охорони здоров`я. 24.03.2017 року було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Відтак в результаті реагування по факту обставин, що спонукали громадянку покинути дитину, спеціалістами служби у справах дітей, фахівцями соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді, залучених до співпраці представників сільської ради, а також інспектора ювенальної превенції нацполіії були усунуті.

З листа Ужгородського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 06.04.2017 за №205/01-12 встановлено, що сім`ю ОСОБА_2 взято на облік центру, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах. 27.03.2017 року гр. ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина України (біометричний) № НОМЕР_1 , виданий органом 2123.

11.05.2017 р. виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району, було складено актовий запис про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . Також, 11.05.2017 та 07.05.2018 було складено акти про несвоєчасну реєстрацію дитини та про покинуту дитину в пологовому будинку, іншому закладі охорони.

З надісланої доповідної відділу охорони здоров`я райдержадміністрації №176/01-11 від 18.04.2018 стало відомо про те, що з 18.04.2018 року у дитячому відділенні лікарні знаходиться дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: Двобічна полі сегментарна пневмонія,важкий перебіг. Лівобічна емпієма плеври. ДН ІІ-ІІІ ст. Гіпертермічний синдром. Гіпоксична енцефалопатія. Набряк головного мозку. Судомний синдром. Гнійний конюктивіт. Двобічний гострий середній отит. Затримка моторного розвитку. Симптоми м`язової гіпотонії. Анемія ІІІ ст.. За час перебування в стаціонарі, мати дитини не навідувалась та не цікавилась дитиною.

Відповідно до листа управління соціального захисту населення Ужгородської райдержадміністрації №1139/0127 від 05.06.2018 р. гр. ОСОБА_2 призупинені виплати одноразової допомоги при народженні дитини.

Розпорядженням в.о. голови райдержадміністрації №260 від 07.06.2018 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я складеного 07.05.2018р.

Відповідно до розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації за №322 від 17.07.2018 р. вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована в обласний будинок дитини м.Свалява, на повне державне утримання.

Крім того, службою у справах дітей райдержадміністрації скеровано 08.05.20218 року №347/12/07-12 подання до місцевого правоохоронного органу про перевірку обставин на предмет наявності складу правопорушень в діях (бездіяльності) ОСОБА_2 , передбачених за ст. 184 КУпАП.

Дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 21.06.2018 року. На засідання комісії гр. ОСОБА_2 не з`явилася, хоча була належно повідомлена про його проведення. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання вказаного висновку.

На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник служби у справах дітей Ужгородської РДА у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 25.06.2018 року виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю значиться ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що згідно доповідної відділу охорони здоров`я райдержадміністрації №176/01-11 від 18.04.2018 стало відомо про те, що з 18.04.2018 року у дитячому відділенні лікарні знаходиться залишено малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без нагляду та піклування батьків чи близьких родичів, з діагнозом: Двобічна полі сегментарна пневмонія, важкий перебіг. Лівобічна емпієма плеври. ДН ІІ-ІІІ ст. Гіпертермічний синдром. Гіпоксична енцефалопатія. Набряк головного мозку. Судомний синдром. Гнійний конюктивіт. Двобічний гострий середній отит. Затримка моторного розвитку. Симптоми м`язової гіпотонії. Анемія ІІІ ст.. За час перебування в стаціонарі, мати дитини не навідувалась та не цікавилась дитиною.

Згідно листа управління соціального захисту населення Ужгородської райдержадміністрації №1139/0127 від 05.06.2018 р. гр. ОСОБА_2 призупинені виплати одноразової допомоги при народженні дитини.

Згідно розпорядженням в.о. голови райдержадміністрації №260 від 07.06.2018 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я складеного 07.05.2018р.

З акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 складеного 05.07.2018 вбачається, що в приміщенні де проживає ОСОБА_2 відсутні умови для проживання, сім`я є малозабезпеченою.

Згідно характеристик виданих сільським головою Великодобронської сільської ради від 24.04.2018 та 05.07.2018 слідує, що гр. ОСОБА_2 не переймається потребами дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації за №322 від 17.07.2018 р. вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована в обласний будинок дитини м. Свалява, на повне державне утримання.

Згідно висновку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 05.09.2018 р. за № 567/03-31, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статтей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», ЄвропейськоїКонвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд вважає доведеним, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, не піклується про неї, не забезпечує її матеріально, і в подальшому не має наміру цього робити.

Згідно вимог ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, які подають суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших документів та обставин, які стосуються справи.

Враховуючи наведене, висновок органу опіки і піклування та в інтересах майбутнього дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 76-83, 142, 247, 258, 259, 264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.164,165 СК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Ужгородської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Ужгородська місцева прокуратура Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу13Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 18.10.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк