Справа № 442/5953/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2624/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Крамара О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом до Дрогобицької міської ради та просив визнати за ним право на приватизації за набувальною давністю земельної ділянки площею 1000 квадратних метрів з цільовим призначенням - для спорудження житлового будинку.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку за набувальною давністю - залишено без розгляду, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що повідомляв суд про неможливість прибути в судове засідання, призначене на 28 лютого 2019 року та 28 березня 2019 року за станом здоров`я. В судове засідання, яке відбулось 17 квітня 2019 року він прибув, однак із запізненням на 20 хв. Вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для висновку для залишення позову без розгляду.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від від 17 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України cудом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потворно не з`явився в судове засідання, будь-яких доказів поважності причин неявки суду не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, не направив в судове засідання свого представника, а за відсутності позивача розгляд справи з урахуванням її обставин є неможливий, а відтак дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Однак, з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що діюче цивільне процесуальне законодавство передбачає залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Порядок вручення судових повісток регламентовано статтею 130 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом у вересні 2018 року.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження на 04 люте 2019 року.

Ухвалою від 04 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28 люте 2019 року, про що ОСОБА_1 повідомлений у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб (а.с.56).

В судове засідання, що відбулось 28 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомивши про причину своєї неявки заявою від 27 лютого 2019 року, в якій одночасно просив відкласти розгляд справи на інший час (а.с.60).

Як вбачається із протоколу судового засідання від 28 лютого 2019 року, розгляд справи було відкладено на 11 год. 00 хв. 28 березня 2019 року.(а.с.81,82).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, конверт із судовою повісткою, повернутий на адресу відправника (Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області) із зазначенням причини «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.84).

Згідно протоколу судового засідання від 28 березня 2019 року, розгляд справи було відкладено на 10 год. 00 хв. 17 квітня 2019 року (а.с.85,86). Про судове засідання призначене на 17 квітня 2019 року, позивач ОСОБА_1 повідомлений належним чином (а.с.88), проте в таке не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Однак, неявку позивача в останнє судове засідання, не можна вважати повторною в розумінні пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки положення вказаної статті регламентує наявність обов`язкової умови, а саме: позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної вимоги, підлягає застосуванню положення статті 257 ЦПК України.

Повернення на адресу суду конверту із зазначенням причини невручення «За закінчення встановленого строку зберігання» не є належним повідомлення позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи 28 березня 2019 року.

Такий висновок узгоджується із позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, де зокрема, вказано, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тобто, слід дійти висновку, що повернення судової повістки за вказаною причиною свідчить про необізнаність позивача щодо дати судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим, позивач не може.

Колегія суддів вважає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, за наведених вище обставин, зокрема, зважаючи на те, що позивач про судове засідання 28 березня 2019 року не був належним чином повідомлений, а відтак його неявку в судове засідання 17 квітня 2019 року не можна вважати другою поспіль, у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування положень статті 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених вище обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст даної постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.