Справа № 462/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 05 січня 2017 року, керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому. Автомобіль марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований у позивача. Шкода завдана даному автомобілю становить 43684,32 грн. Цивільна відповідальність власника автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у СК «Галицька», та нею було відшкодовано 23709,.34 грн. Просить стягнути на його користь із відповідача 19974,98грн.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 15 лютого 2019 року.

Суд не бере до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки такі не відповідають вимогам ч. 3 ст. 179, ч. 4 ст. 178 ЦПК України щодо надіслання копії відповіді іншим учасникам справи, а також заперечення проти позову не передбачені ЦПК України.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 січня 2017 р. о 11.15 год. у м. Львові на вул. Низинна, 75А, керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія А5» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконався в безпечності та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Форд Транзіст 460» номерний знак НОМЕР_2 , спричинивши автомобілям механічні пошкодження, порушивши п. 10.9. Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року.

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0197-00223/00004 від 10 листопада 2016 року автомобіль марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 застраховано у позивача ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Відповідно до страхового акта №ЗСКА-6157 від 19 січня 2017 року та платіжного доручення №1521 від 26 січня 2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 у розмірі 43684,32 грн.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4931677 цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у СК «Галицька».

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові № 755/18006/15-ц.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на наведені норми закону, позицію Верховного Суду та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що шкоду завдану автомобілю марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 повинна виплатити страхова компанія, у якій відповідач ОСОБА_1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Крім того, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що СК «Галицька» відшкодовано позивачу 23709,34 грн.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш