Справа № 308/6637/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 21.04.2017 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний запис за № 195. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що впродовж останнього року спільного проживання, сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

За їх спільною згодою, їх спільна донька залишилася проживати разом з матір`ю ОСОБА_5 .

Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб, який був укладений 21.04.2017 року між нею та ОСОБА_2 розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, однак надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник-адвокат Петрик В.В. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак надали суду заяву відповідно до якої проти розірвання шлюбу не заперечують.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_1 від 21.04.2017 року про шлюб, 21.04.2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складно відповідний актовий запис за № 195.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Спору щодо проживання їхньої спільної доньки сторонами не заявлялося, оскільки між ними досягнуто згоди, щодо проживання дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 слід залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір по справі, який з врахуванням заявлених позовних вимог, становить 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України, ст.ст.2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 21.04.2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за № 195 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 18.10.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк