Справа № 448/1809/18 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/811/1441/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Провадження № 22-ц/811/1621/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного нотаріуса Мостиського нотаріального округу Кубари Олександри Степанівни на рішення Мостиського районного суду Львівської області в складі судді Булоуса Ю.Б. від 12 березня 2019 року та на додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області в складі судді Білоуса Ю.Б. від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національний банк України та ОСОБА_2 , про зобов`язання зняти заборону відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національний банк України та ОСОБА_2 про зобов`язання зняти заборону відчуження нерухомого майна - задоволено повністю. Зобов`язано приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубару Олександру Степанівну зняти заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була накладена на підставі Договору іпотеки від 25.11.2005року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , посвідченого 25.11.2005року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою Олександрою Степанівною, зареєстрованого в реєстрі за №6795 (заборона відчуження житлового будинку зареєстрована в реєстрі за №6796, реєстраційний номер в Державному реєстрі іпотек №2635568).

Додатковим рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 28 березня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гриньо Михайла Івановича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни (місцезнаходження: м. Мостиська, вул. Будзиновського, 4, Львівської області) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Вказані рішення та додаткове рішення, оскаржила Приватний нотаріус Мостиського нотаріального округу Кубара О.С.

В апеляційній скарзі просить рішення та додаткове рішення скасувати та винести постанову, якою в задоволенні позовних вимог та стягнення судового збору відмовити та стягнути з ОСОБА_1 в користь приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Кубари О.С. судовий збір в розмірі 1152,60 грн. та 4600 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, невірно визначено суб`єктний склад, виходячи з позовних вимог, а саме невірно визначено відповідача у справі та безпідставно стягнуто судовий збір. Зазначає, що предметом позову і судового розгляду судом першої інстанції було зобов`язання вчинити її нотаріальні дії, однак саме неправомірне невчинення нею таких нотаріальних дій і підстави неправомірності такого невчинення позивачем не оскаржувалося. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено чи виконав свій обов`язок по погашенню заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_3 і чому не виконав обов`язок ТзОВ «Український промисловий банк» протягом 10 днів не надіслав реєстратору письмові повідомлення про виключення запису про іпотеку з Реєстру. Зазначає, що ТзОВ «Український промисловий банк» своїми діями порушив права позивача і повинен виступати відповідачем у справі. Вказує на те, що оскільки ТзОВ «Український промисловий банк» ліквідовано то в даному випадку позивачеві необхідно було визначити належного відповідача у справі з урахуванням правонаступництва, чого не було зроблено позивачем, а суд першої інстанції не надав цій обставині належної правової оцінки. Також, зазначає, що оскільки в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів актуальної суми заборгованості ОСОБА_2 перед ТзОВ «Український промисловий банк» станом на 14.03.2008 року, то квитанція №27 від 14.03.2008 року не може слугувати належним доказом виконання зобов`язання за кредитним договором, а може посвідчити тільки внесення грошових коштів позичальником, в погашення боргу за кредитним договором. Зазначає, що суд всупереч наявним в матеріалах справи письмовим доказам прийшов до невірного висновку, що відмовою приватного нотаріуса Кубари О.С. у знятті заборони відчуження житлового будинку порушуються права позивачки ОСОБА_1 , як власника даного будинку, щодо розпорядження належним їм майном однак зі змісту її листа № 141/01-16 від 17.07.2018 року на який посилається суд як на відмову позивачці у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що листом повідомляється третя особа у справі - ОСОБА_2 про необхідність подання нотаріусу одного з документів, передбачених главою 15 п.5.1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Як результат невірних висновків суду щодо порушення нею прав позивачки ОСОБА_1 відмовою у вчиненні нотаріальної дії по зняттю заборони відчуження нерухомого майна, не встановлення на підставі належних та допустимих доказів виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 81КВ-05 від 25.11.2005 року, не з`ясування обставин та підстав невиконання ТзОВ «Український промисловий банк» в 2008 році (до моменту відкликання ліцензії НБУ) обов`язку, передбаченого п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМУ № 410 від 31.03.2004 року щодо повідомлення Реєстратора про погашення боргу ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором, і чи таке погашення мало місце призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення. Окрім цього спираючись на невстановлені факти суд додатковим рішенням від 28.03.2019 року задовольняє заяву адвоката Гриньо М.І., як представника ОСОБА_1 та ухвалює додаткове рішення про стягнення з апелянта в користь позивачки ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. Також, судом першої інстанції не враховано, що у спорах, які виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною діяльністю нотаріус не може бути відповідачем. Оскільки позивачка ОСОБА_1 не отримала від відповідача, жодної відмови у вчиненні нотаріальної дії, то і відсутні будь-які правові підстави участі її, як відповідача при розгляді її позовних вимог, які полягають тільки в зобов`язанні апелянта, як приватного нотаріуса неправомірно вчинити нотаріальну дію. Вважає, оскільки вона приватний нотаріус не може бути відповідачем у даній справі, то і оскаржуване додаткове рішення від 28.03.2018 року про стягнення з неї, як відповідача 704, 80 гри судового збору є незаконним та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 12, ч.1 ст. 13, ст. 81, ст. 263 ЦПК України, ст.ст. 15, 20, 509, 572, 575, 599, 316,, 319, 321, ч.1 ст. 16, п.1 ч. ст. 11, п.1. ч.1 ст. 593 ЦК України, ч. 4, ч.5 ст. 3, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 41 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» , п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України», рішення ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року) та задовольняючи позов, виходив з того, що 25.11.2005року між ТОВ «Український промисловий банк» (Іпотекодержателем) та позивачем ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) було укладено Договір іпотеки, за умовами якої (п.1.1.Договору) іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між Іпотекодержателем і ОСОБА_2 (позичальником) - третьою особою у справі, за умовами якого останній зобов`язаний Іпотекодержателю до 24.11.2010року повернути кредит у розмірі 6900,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 15,0 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п.1.2 вищевказаного Договору, предметом іпотеки є будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м. Предмет іпотеки належить позивачу Іпотекодавцю ( ОСОБА_1 ) на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Довгомостиської сільської ради 30.11.2004року (рішення №67 від 30.11.2004року) зареєстрованого в Мостиському РБТІ 30.11.2004року за реєстраційним №8731862. Вищевказаний Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. 25.11.2005року за реєстр.№6795. Цього ж дня, 25.11.2005року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із посвідченням цього договору іпотеки була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі житлового будинку, який належить ОСОБА_1 до припинення договору іпотеки, зареєстрована в реєстрі за №6796. Відомості за вищевказаним Договором іпотеки 28.11.2005року внесено до Державного реєстру іпотек за реєстраційним номером 2635568. Як вбачається із матеріалів справи, 14.03.2008року позичальник ОСОБА_2 , повернув борг за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року, згідно квитанції ТОВ «Український промисловий банк» №27 від 14.03.2008року. В подальшому, 15.06.2018року позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 звернулися до Національного банку України із заявою (вх.№КО-127323/1/6440 від 19.06.2018року) щодо зняття обтяження з вищевказаного житлового будинку ОСОБА_1 . У відповідь на вищевказане звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , листом Національного банку України №20-0010/37500 від 10.07.2018року, було повідомлено, зокрема, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 № 19 з 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ Укрпромбанк. Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 № 103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ Укрпромбанк. У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури ТОВ Укрпромбанк його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів Банку, відповідно до статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 № 31-Л передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі - ТОВ Інвестиційна компанія ІФГ Капітал. Також було встановлено, що у переліку непроданих активів ТОВ Укрпромбанк, переданих в управління Управителеві, наведеному у Додатку № 1 (який є невід`ємною частиною Договору №31-Л), заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором не значиться. Також повідомлено, що згідно з договором від 30.06.2010 № 1620 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ Укрпромбанк на користь АТ Дельта Банк, до АТ Дельта Банк не переходили права вимоги за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ Укрпромбанк. Крім того повідомлено, що документи ТОВ Укрпромбанк знаходяться на зберіганні в архіві Національного банку У країни, однак документи, зазначені у зверненні, на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. Далі, 16.07.2018року позичальник ОСОБА_2 (третя особа у справі) звернувся із письмовою заявою до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари О.С. про зняття заборони відчуження з житлового будинку в АДРЕСА_1 . У відповідь на дану заяву, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубара О.С. листом №141/01-16 від 17.07.2018року по суті відмовила у цьому та повідомила, що зняти таку заборону можна на підставі повідомлення ТОВ «Український промисловий банк» або його Управителя в разі ліквідації. Після цього, 07.08.2018року представник позивача адвокат Гриньо М.І. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» №24/2018 від 07.08.2018року із адвокатським запитом щодо надання письмового повідомлення про погашення кредиту боржником ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_2 за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року. Однак, у відповідь на вказаний запит, листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» №152 від 25.09.2018року повідомлено, що відповідно до Договору №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - Управитель), в управління Управителю передані активи, наявні на балансі банку на дату укладення цього Договору, та передано перелік (реєстр) вимог кредиторів (Вигодонобувачів), розрахунки з якими не проведено. В переліку активів, переданих в управління TOB «ІК «ІФГ КАПІТАЛ», відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не має правових підстав щодо видачі будь-яких довідок по зобов`язаннях перед ТОВ «Укрпромбанк», які не включені в перелік активів, що передані в управління згідно умов вищевказаного Договору про передавання в управління непроданих активів. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважав, що оскільки основне зобов`язання за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 , припинилися у зв`язку із його виконанням, проведеним належним чином, а відтак похідне зобов`язання за Договором іпотеки від 25.11.2005року, що був укладений між ТОВ «Український промисловий банк» (Іпотекодержателем) та позивачем ОСОБА_1 (Іпотекодавцем), є також припиненим у зв`язку із припиненням основного зобов`язання, то підстав для подальшого обмеження прав позивача ОСОБА_1 як власника вищевказаного майна шляхом заборони його відчуження немає. З огляду на те, що позивач не може надати нотаріусу повідомлення від ТОВ «Український промисловий банк» про погашення боргу за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року, оскільки останнє ліквідовано, а Управитель ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ «Капітал» не може надати позивачу відповідне повідомлення, у зв`язку із тим, що в переліку активів, переданих в управління TOB «ІК «ІФГ КАПІТАЛ», відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку, що в даному випадку зазначеною вище відмовою приватного нотаріуса Кубари О.С. у знятті заборони відчуження з житлового будинку в АДРЕСА_1 , порушуються права позивача ОСОБА_1 , як власника даного будинку, щодо розпорядження належним їй майном, які підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважав за необхідне такі задовольнити та зобов`язати відповідача зняти заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була накладена на підставі Договору іпотеки від 25.11.2005року.

Із змісту додаткового рішення вбачається, що суд посилаючись на ст.270, ч.2 ст.247, ст. 141 ЦПК України та задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення виходив з того, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 12.03.2019року у цивільній справі №448/1809/18 (провадження №2/448/187/19) позов ОСОБА_1 ригорівни до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національний банк України та ОСОБА_2 , про зобов`язання зняти заборону відчуження нерухомого майна - задоволено повністю. Однак, під час ухвалення даного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. 26.03.2019року представник позивача адвокат Гриньо М.І. подав до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80гривень Як вбачається із матеріалів справи, при поданні даного позову позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 704,80гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ПАТ «Кредобанк» №ПН756 від 09.11.2018року. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. За таких обставин, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни в користь позивача ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80гривень.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари Олександри Степанівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національний банк України та ОСОБА_2 , у якому просила: зобов`язати приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубару Олександру Степанівну зняти заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була накладена на підставі Договору іпотеки від 25.11.2005року.

В обґрунтування позову вказувала на те, що 25.11.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» (іпотекодержателем) та позивачем ОСОБА_1 (іпотекодавцем) укладено Договір іпотеки з метою забезпечення вимог за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 (позичальником), за умовами якого останній зобов`язався повернути кредит у розмірі 6900 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних та штрафні санкції. Зазначає, що предметом іпотеки за даним договором є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 Даний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. 25.11.2005року за реєстр.№6795. Цього ж дня, 25.11.2005року приватним нотаріусом була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі іпотеки житлового будинку до припинення договору іпотеки, зареєстрована в реєстрі за №6796. Вказує, що 14.03.2008року позичальник ОСОБА_2 повністю повернув борг за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року. Таким чином, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання за кредитним договором припинилося зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним відносно основного зобов`язання. Стверджує, що 16.07.2018року ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари О.С. про зняття заборони відчуження з житлового будинку в АДРЕСА_1 , однак нотаріусом було відмовлено у цьому, з тих підстав, що зняти таку заборону можна на підставі повідомлення ТОВ «Український промисловий банк» або його Управителя в разі ліквідації. Проте, надати повідомлення від ТОВ «Український промисловий банк» є не можливим, оскільки останнє ліквідовано, а Управитель ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ «Капітал» відмовляється надати відповідне повідомлення. Таким чином, зазначеною вище відмовою приватного нотаріуса Кубари О.С. порушуються права власника ОСОБА_1 щодо розпорядження належним їй майном, тому позивач звернулася до суду із даним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, 25.11.2005року між ТОВ «Український промисловий банк» (Іпотекодержателем) та позивачем ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) було укладено Договір іпотеки (а.с.9).

Згідно п.1.1. вказаного Договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між Іпотекодержателем і ОСОБА_2 (позичальником) - третьою особою у справі, за умовами якого останній зобов`язаний Іпотекодержателю до 24.11.2010року повернути кредит у розмірі 6900,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 15,0 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до п.1.2 вищевказаного Договору, предметом іпотеки є будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м. Предмет іпотеки належить позивачу Іпотекодавцю ( ОСОБА_1 ) на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Довгомостиської сільської ради 30.11.2004року (рішення №67 від 30.11.2004року) зареєстрованого в Мостиському РБТІ 30.11.2004року за реєстраційним №8731862.

Вказаний Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. 25.11.2005року за реєстр.№6795. Цього ж дня, 25.11.2005року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із посвідченням цього договору іпотеки була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі житлового будинку, який належить ОСОБА_1 до припинення договору іпотеки, зареєстрована в реєстрі за №6796.

Згідно квитанції №27 від 14.03.2008 року, позичальник ОСОБА_2 , повністю погасив кредит, виданий згідно Кредитного договору №81/КВ-05 від 25.11.2005року. Оплата за квитанцією здійснена у Львівській філії ТОВ «Укрпромбанк».

15.06.2018року позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 звернулися до Національного банку України із заявою (вх.№КО-127323/1/6440 від 19.06.2018року) щодо зняття обтяження з вищевказаного житлового будинку ОСОБА_1 .

З відповіді Національного банку України №20-0010/37500 від 10.07.2018року (а.с. 13) вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 № 19 з 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ Укрпромбанк. Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 № 103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ Укрпромбанк. У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури ТОВ Укрпромбанк його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів Банку, відповідно до статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 № 31-Л передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі - ТОВ Інвестиційна компанія ІФГ Капітал. Також було встановлено, що у переліку непроданих активів ТОВ Укрпромбанк, переданих в управління Управителеві, наведеному у Додатку № 1 (який є невід`ємною частиною Договору №31-Л), заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором не значиться. Також повідомлено, що згідно з договором від 30.06.2010 № 1620 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ Укрпромбанк на користь АТ Дельта Банк, до АТ Дельта Банк не переходили права вимоги за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ Укрпромбанк. Крім того повідомлено, що документи ТОВ Укрпромбанк знаходяться на зберіганні в архіві Національного банку України, однак документи, зазначені у зверненні, на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися.

16.07.2018 року позичальник ОСОБА_2 (третя особа у справі) звернувся із письмовою заявою до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари О.С. про зняття заборони відчуження з житлового будинку в АДРЕСА_1 .

З листа приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари О.С. №141/01-16 від 17.07.2018року (а.с.15) вбачається, що така по суті відмовила у знятті заборони відчуження з житлового будинку та повідомила, що зняти таку заборону можна на підставі повідомлення ТОВ «Український промисловий банк» або його Управителя в разі ліквідації.

7.08.2018року представник позивача адвокат Гриньо М.І. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» №24/2018 від 07.08.2018року із адвокатським запитом щодо надання письмового повідомлення про погашення кредиту боржником ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_2 за Кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005року (а.с.16).

З листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» №152 від 25.09.2018року (а.с.20) вбачається, що відповідно до Договору №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - Управитель), в управління Управителю передані активи, наявні на балансі банку на дату укладення цього Договору, та передано перелік (реєстр) вимог кредиторів (Вигодонобувачів), розрахунки з якими не проведено. В переліку активів, переданих в управління TOB «ІК «ІФГ КАПІТАЛ», відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не має правових підстав щодо видачі будь-яких довідок по зобов`язаннях перед ТОВ «Укрпромбанк», які не включені в перелік активів, що передані в управління згідно умов вищевказаного Договору про передавання в управління непроданих активів. Вказане додатково підтверджено у листі від 27.02.2019 року №33 на повторний запит такої ж інформації судом.

Відповідно до вимог статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з положеннями частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 510 ЦПК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

За ст. 526 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 545 ЦПК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Згідно ст. 598 ЦПК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

За ст. 599 ЦПК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 593 ЦПК України, право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві. Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно наведеного в сукупності, а саме: копії квитанції ТОВ «Український промисловий банк» №27 від 14.03.2008року; копії листа Національного банку України №20-0010/37500 від 10.07.2018року; листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» №152 від 25.09.2018року, що додатково підтверджено у листі від 27.02.2019 року №33, зобов`язання за кредитним договором №81/КВ-05 від 25.11.2005 року припинено, відповідно слід вважати припиненим і зобов`язання за договором іпотеки, що був укладений між згаданим Банком та позивачкою, що відповідно було передумовою внесення відповідачем заборони відчуження житлового будинку, який належить ОСОБА_5 .

Відповідно, зважаючи на такі обставини, відпали підстави для продовження заборони відчуження, внесеної нотаріусом. Тому, на звернення позивачки та позичальника, а згодом і зважаючи на наявні у справі докази відсутності заборгованості та факт припинення дії договору іпотеки, нотаріус зобов`язана була зняти заборону відчуження про яку йдеться, оскільки такою фактично порушуються права позивачки як власника майна будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане не зняття такої заборони нотаріусом на звернення позивачки, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, про які йшлося, бездіяльність приватного нотаріуса щодо зняття заборони слід вважати неправомірною та такою, що порушує права позивачки, як власника будинку, і відповідно судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги та відновлено порушене право позивачки.

Посилання нотаріуса на необхідність дотримання певних форм при вчиненні такої нотаріальної дії (а саме надання відповіді від Банку або Управителя майном такого Банку у випадку ліквідації) слід у даному випадку вважати безпідставним, оскільки такі вимоги, зважаючи на наведене вище, дотримані бути не могли, так як отримання довідки про відсутність заборгованості та припинення договорів кредиту та іпотеки ні позивачка, ні позичальник отримати не могли, зважаючи на наведене у листах Національного Банку України, а саме передання документів Укрпромбанку на зберігання до Національного банку України та ТзОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про відсутність даних про кредитну заборгованість позичальника, що забезпечувалась іпотекою.

Щодо доводів нотаріуса про неналежність її як відповідача, то слід вказати, що такі теж є необґрунтованими, оскільки як вбачається із наведеного вище саме неправомірною бездіяльністю нотаріуса порушено права позивачки та такі жодним чином не порушуються Банком, Управителем непроданих активів банку, Національним Банком України чи будь-якою іншою особою, а тому позивачкою правильно визначено особу, що повинна відповідати за вимогами у даній справі.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що рішення суду та додаткове рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи ж апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а тому підстав для їх скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду та додаткове рішення першої інстанції слід залишити без змін як такі, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Мостиського нотаріального округу Кубари Олександри Степанівни залишити без задоволення.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року та додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра