ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/46/16-ц

Головуючий у першій інстанції Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1337/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Бобрової І.О.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Корюківське міжгосподарське виробничо-експлуатаційне підприємство по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПСП «Злагода», ПСП «Маяк», ВСК ім.Горького, СТОВ «Дружба», ПСП «Колос», ПСП «Рекорд», ПОСП «Мрія», ПСП «Праця», СВК «Полісся», Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківського міжгосподарського виробничо-експлуатаційного підприємства по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго» про визнання дій неправомірними, скасування рішення загальних зборів як незаконних та усунення перешкод в реалізації конституційного права на працю,

місце ухвалення судом першої інстанції ухвали м.Корюківка,

дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали 28.08.2019,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Корюківського міжгосподарського виробничо-експлуатаційного підприємства по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго», державного реєстратора реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції Кожанівського Д.В. про визнання дій неправомірними, скасування рішення загальних зборів як незаконних, скасування державної перереєстрації юридичної особи та усунення перешкод в реалізації конституційного права на працю.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 01.07.2016, додаткове рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 10.08.2016 та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16.12.2016 в частині залишення без змін рішення суду від 01.07.2016, які були постановлені за результатами розгляду зазначеного позову ОСОБА_1 , було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 08.08.2019.

08.08.2019 розгляд справи було відкладено на 28.08.2019.

28.08.2019 ОСОБА_1 до суду було подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів - ПСП «Праця», ТОВ «Полісся СЛ», ПОСП «Мрія» та поновлення строку для залучення у справі співвідповідачів.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для залучення у справі співвідповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні її клопотання про поновлення процесуального строку для залучення у справі співвідповідачів та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити. Скаржник зазначає, що у постанові Верховного Суду, якою справу було направлено на новий розгляд, було зазначено про необхідність перевірки дотримання учасниками відповідача процедури виходу із підприємства, а тому питання встановлення складу учасників відповідача впливатиме на весь розгляд справи. Проте суд однією загальною ухвалою закрив підготовче судове

засідання та одночасно витребував документи від підприємств-учасників та державного реєстратора. Вважає, що суд передчасно закрив підготовче судове засідання, не дочекавшись отримання документів, результати вивчення яких могли вплинути на необхідність з боку будь-якого учасника справи реалізувати свої процесуальні права, зокрема, щодо залучення у справі співвідповідачів. В судовому засіданні 08.08.2019 головуючий повідомив про надходження з Корюківської РДА реєстраційної справи щодо Корюківського МВЕПЕЕ «Райагропроменерго», в матеріалах якої містився Статут останнього в редакції від 04.08.2015, з якого було встановлено, що засновниками відповідача є ПСП «Праця», СВК «Полісся» та ПОСП «Мрія». Позивач наполягає на тому, що до ознайомлення з реєстраційною справою неможливо було встановити коло осіб, визначених в Статуті підприємства, оскільки в державному реєстрі юридичних осіб такої інформації не міститься, а зазначено лише загальний склад учасників 19 юридичних осіб. Звертає увагу, що дії учасників відповідача призвели до порушення її прав, про що також зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, проте з`ясувати конкретний склад таких учасників вдалось лише 08.08.2019 після ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи.

Учасники справи не скористались своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для залучення у справі співвідповідачів, суд виходив з того, що позивачка та її представники знала або могла знати до подання позову про підставу залучення таких співвідповідачів.

Колегія суддів повністю погоджується із зазначеним висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до принципу пропорційності цивільного судочинства, встановленого статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

У частині 1 статті 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Твердження позивача про те, що лише в 2019 році після ознайомлення із матеріалами реєстраційної справи їй стало відомо про те, що засновниками Корюківського МВЕПЕЕ «Райагропроменерго» є ПСП «Праця», СВК «Полісся» та ПОСП «Мрія», не заслуговують на увагу, як і доводи щодо відсутності таких даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначене твердження ОСОБА_1 є безґрунтовним та таким, що спростовується матеріалами справи.

Так, до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 було додано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.08.2015 щодо юридичної особи Корюківського міжгосподарського виробничо-експлуатаційного підприємства по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго», в графі якого «Перелік засновників (учасників) юридичної особи» зазначені СВК «Полісся», ПРСП «Праця», ПОСП «Мрія» (а.с.19-25 том 1).

Тобто вже станом на час отримання витягу з Реєстру та, відповідно, на час подачі позову ОСОБА_1 було відомо про склад учасників - засновників Корюківського міжгосподарського виробничо - експлуатаційного підприємства по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго».

Крім того, ухвалою Корюківського районного суду від 08.06.2016 було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та витребувано у Корюківській районній державній адміністрації Чернігівської області реєстраційну справу по Корюківському міжгосподарському виробничо-експлуатаційному підприємству по енергетиці та електрифікації «Райагропроменерго» ( том 3 а.с.84).

Реєстраційна справа №1_048-000141-99 від 04.08.2005 надійшла в суд 24.06.2016 (а.с.103 том 2). З її змістом позивач в особі свого представника була ознайомлена (а.с.117-119 том 2).

Після розгляду справи по суті, реєстраційна справа була повернута Корюківській районній державній адміністрації Чернігівської області.

Повторне витребування реєстраційної справи за клопотанням позивача не може вплинути на обізнаність останньої щодо кількісного та якісного складу засновників відповідача.

Встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

Відповідно до практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, від суду вимагається вказувати такі підстави (справи «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Росії»).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Стала практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

З огляду на встановлені та викладені вище обставини, посилання скаржника на відсутність у неї можливості до 08.08.2019 ознайомитись із матеріалами реєстраційної справи та встановити дійсний склад засновників відповідача, не є обставиною, яка надавала би суду можливість задовольнити її клопотання про поновлення процесуального строку для залучення у справі відповідачів. З часу коли скаржнику стало відомо про склад юридичних осіб, які є засновниками відповідача, а саме з моменту оформлення 14.08.2015 Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.19 том 1) до 28.08.2019 - дня подання клопотання про залучення співвідповідачів, минуло більше чьотирьох років, а тому вказаний строк не може вважатися розумним з огляду на вимоги ч. 2 ст. 121 ЦПК України, а його поновлення буде суперечити принципу диспозитивності судового процесу, закріпленого у ст. 13 ЦПК України.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Враховующи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, безпідставні, так як таких порушень не встановлено, а пропущений позивачем строк не може вважатися пропущеним з поважних причин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для звернення із клопотанням про залучення співвідповідачів є таким, що відповідає вимогам процесуального права.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

О.Є.Мамонова

О.І.Онищенко

Повний текст складений 23.10.2019.