Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 288/957/15-ц

провадження № 61-45850св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана»,

третя особа - відділ Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана» на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року у складі судді Зайченко Є. О. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана» (далі - ПрАТ «ТАКО»), третя особа - відділ Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області, про розірвання договору оренди землі.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки, площею 4,2688 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

25 липня 2008 року між ним та ПрАТ «ТАКО» укладений договір оренди землі, за умовами якого він передав в оренду відповідачу вказану земельну ділянку терміном на 15 років. Договором визначено розмір, умови та строки внесення орендної плати та сторонами погоджено строк виплати орендної плати, а саме: щорічно до 31 грудня поточного року за поточний рік.

Відповідач не виконував обов`язку зі сплати орендної плати, а саме: орендна плата за 2014 рік не виплачена своєчасно, а орендна плата за 2015 та 2016 роки не виплачена взагалі.

Нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології» (далі - ТОВ «АСТ»), яке не має жодного відношення до належної йому земельної ділянки.

Крім того, до договору не долучено планів або схем земельних ділянок, які передаються в оренду, їх кадастрових планів та актів визначення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), що унеможливлює їх ідентифікацію на місцевості. Інформація про об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Зазначене свідчить про те, що відповідач допустив порушення договірних зобов`язань, які виникли у зв`язку з укладенням договору оренди земельної ділянки, допустив систематичну несплату орендної плати, припинив господарську діяльність із безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передав третім особам функції з її обробітку й оплати орендної плати, що виходить за межі господарської діяльності, які може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

Враховуючи наведене, позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений між ним та ПрАТ «ТАКО» від 25 липня 2008 року, зареєстрований 22 вересня 2008 року у Попільнянському районному відділі Житомирського регіонального центру державного земельного кадастру за № 72.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ «ТАКО» 25 липня 2008 року, який зареєстрований 22 вересня 2008 року у Попільнянському районному відділі Житомирського регіонального центру державного земельного кадастру за № 72.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «ТАКО» залишено без задоволення. Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року залишено без змін.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що відповідач у 2014, 2015 та 2016 роках систематично не виконував своїх обов`язків щодо сплати орендної плати, чим істотно порушував права позивача, який був значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору - отримувати орендну плату до 31 грудня поточного року, що є правовою підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ПрАТ «ТАКО» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач упродовж 2015-2016 років не звертався до відповідача для отримання орендної плати, не надавав номера банківського рахунку для перерахунку орендної плати. В судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснив виплату орендної плати у повному обсязі, а тому відсутні підстави для задоволення позову через недоведеність позивачем наявності поряд із істотним порушенням договору, реальної шкоди, завданої йому, за якої він позбавлений можливості отримувати очікуване при укладенні договору.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ПрАТ «ТАКО» не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №067392, виданого головою Попільнянської районної державної адміністрації 08 жовтня 2004 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06 квітня 2016 року, ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 10 листопада 2003 року № 430, є власником земельної ділянки, площею 4,2688 га, яка розташована в с. Миролюбівка на території Миролюбівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 407, кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0249.

25 липня 2008 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Технологічна Аграрна Компанія» укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва в строкове платне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,2688 га, що розташована на території Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Договір укладений строком на 15 років та зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі у Попільнянському районному відділі Житомирського регіонального центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис від 22 вересня 2008 року за № 72.

Розділом 4 договору оренди землі від 25 липня 2008 року встановлено порядок нарахування, розмір та строк виплати орендної плати, відповідно до якого орендна плата нараховується і вноситься орендарем щорічно у формі та розмірі, визначеному цим договором, протягом усього строку оренди земельної ділянки - з моменту державної реєстрації договору по день припинення його дії. Річна орендна плата за використання об`єкта оренди встановлюється в розмірі 3,5 % від грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в розмірі 51 183,00 грн і становить 1 791,40 грн за 1 (один) рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем щорічно до 31 грудня поточного року за поточний рік, шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця за додатково вказаними ним реквізитами.

Відповідно до акта передачі-приймання земельної ділянки від 25 липня 2008 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована в межах сільської ради села Миролюбівка Попільнянського району Житомирської області, загальною площею 4,2688 га ріллі.

Згідно з пунктом 4 рішення Протоколу № 01-Х позачергових Загальних зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія», змінено назву на ПрАТ «ТАКО».

Як убачається із змісту договору про виконання обов`язку боржника іншою особою від 01 листопада 2015 року, земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 4,2688 га, кадастровий номер :01:000:0249, яка належить ОСОБА_1 , входить до переліку договорів оренди землі, за якими передаються зобов`язання боржника - ПАТ «ТАКО» на виконання обов`язку боржника перед ТОВ «АСТ».

Відповідно до договору інвестування від 12 січня 2015 року, переліку земельних ділянок, що є об`єктом інвестиційної програми, акта прийому-передачі до договору інвестування від 12 січня 2015 року, земельна ділянка площею 4,2688 га, кадастровий номер :01:000:0249, яка належить ОСОБА_1 , входить до складу земель, розташованих на території Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, які є об`єктом інвестування ТОВ «АСТ» та яку передано на виконання наведеного договору інвестування.

Згідно з відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 травня 2015 року № 6726, дохід ОСОБА_1 у період із 01 січня по 31 грудня 2013 року від надання майна в лізинг, становив: у ІV квартал 2013 року ПАТ «ТАКО» нараховано - 4 385,90 грн, виплачено - 4 385,90 грн.

Згідно з відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05 травня 2015 року № 6627, дохід ОСОБА_1 у період з 01 січня по 31 грудня 2014 року, від надання майна в лізинг становив: у ІІ кварталі 2014 року ПАТ «ТАКО» нараховано - 1 096,47 грн, виплачено - 1 096,47 грн; у ІV кварталі 2014 року, ПАТ «ТАКО» - нараховано 5 482,35 грн, виплачено - 0.00 грн.

Згідно з відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 травня 2016 року № 8814 дохід ОСОБА_1 у період із 01 січня по 31 грудня 2015 року від надання майна в лізинг, становив: у І кварталі 2015 року ПАТ «ТАКО» нараховано - 0,00 грн, виплачено - 4 385,88 грн; у ІV кварталі 2015 року ТОВ «АСТ» нараховано - 4 793,48 грн, виплачено - 0.00 грн.

Згідно з відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 березня 2017 року № 9399 відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 за період із 01 січня по 31 березня 2016 року від надання майна в лізинг ПАТ «ТАКО» та ТОВ «АСТ».

Згідно з відомості Андрушівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № 515 станом на 08 серпня 2016 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 за період із 01 січня по 31 березня 2016 року від надання майна в лізинг ПАТ «ТАКО» та ТОВ «АСТ».

Тобто, відповідач допускав порушення строків виплати орендної плати та систематично не виплачував її у термін, визначений договором оренди землі від 25 липня 2008 року. Зокрема, за 2013 рік: у ІV кварталі сплачено - 4 385,90 грн; за 2014 рік: у ІІ кварталі сплачено - 1 096,47 грн, у ІV кварталі нараховано - 5 482,35 грн, сплачено - 0,00 грн; за 2015 рік: у І кварталі сплачено - 4 385,88 грн, у ІV кварталі сплачено - 0,00 грн; за період із 01 січня по 31 грудня 2016 року сплачено - 0.00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вказаних вище норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із яким погодився й суд апеляційної інстанції, належним чином оцінивши наявні у матеріалах справи докази та встановивши, що відповідач у 2014, 2015 та 2016 роках систематично не виконував своїх обов`язків щодо сплати орендної плати, чим істотно порушував права позивача як власника земельної ділянки, який був значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору - отримувати оренду плату до 31 грудня поточного року, правильно застосував норми статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 ЗК України та статті 651 ЦК України, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору оренди землі. Той факт, що відповідач 16 січня 2018 року направив позивачу поштовим переказом кошти у розмірі 13 263,56 грн у рахунок сплати орендної плати за попередні роки, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки судами встановлений факт систематичного невиконання умов договору - несплати орендної плати протягом періоду його дії.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач упродовж 2015-2016 років не звертався до відповідача для отримання орендної плати, є безпідставними, оскільки вказане не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору оренди землі в частині сплати погодженого розміру орендної плати. При цьому умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов`язку орендодавця кожного разу звертатися за отриманням орендної плати, тоді як у пункті 4.5 договору зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, а саме готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця за додатково вказаними ним реквізитами.

Інші доводи касаційній скарзі не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих судових рішень, оскільки вони по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростував. У силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана» залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

Ю. І. Гулейков

Г. І. Усик