Справа № 452/788/18 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/1199/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.

Секретар: Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу № 452/788/18 за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі ОСОБА_4 на рішення Самбірського районного суду Львівської області від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

29.03.2018 року позивачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 5,68 га, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним вцілому право власності на земельну ділянку (пай) розміром 5,68 га.

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 власником вцілому земельної ділянки (паю) розміром 5,68 га вартістю 9502,60 грн. право на яку належало ОСОБА_5 як члену КСГП «Великобілинське» на підставі Сертифікату серії ЛВ НОМЕР_1 041200, зареєстрованого 26.04.1996 року за № 200 згідно розпорядження голови Самбірської РДА від 23.04.1996 року № 223- у порядку спадкування майна за заповітом після смерті ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду оскаржила особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно заповіту від 29 травня 1998 року посвідченого секретарем виконкому Великобілинської сільської ради народних депутатів його мама ОСОБА_5 на випадок смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось в рівних частках онуку ОСОБА_1 і сину ОСОБА_4 . Згідно Договору дарування житлового будинку від 10.02.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Самбірського РНО Копистянським Ю. Р. його мати ОСОБА_5 подарувала, а він ОСОБА_4 прийняв в дар житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 64,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1 . До смерті мами він постійно проживав з нею, а також після її смерті проживає у подарованому нею йому житловому будинку в АДРЕСА_1 . Вважає, що прийняв спадщину на все майно, яка відкрилася після смерті його мами ОСОБА_5 . Однак, вищезазначений факт не враховано у рішенні від 17 липня 2018 року Самбірського міськрайонного суду Львівської області та не залучено його до участі у справі. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2, 84 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) на апеляційну скаргу надіслано Відзив від ОСОБА_1 .

У Відзиві позивач зазначає, що повністю заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними. Неправдивим є посилання апелянта ОСОБА_4 про те, що спадкодавець ОСОБА_5 постійно проживала з ним до смерті, що спростовується Довідкою КП «ЖЕО» від 05.12.2017 року № 581, які міститься у матеріалах справи. Вважає, що права апелянта ОСОБА_4 не порушені.

Апелянт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про день і час слухання справи.

Міський голова Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області надіслав суду листа про розгляд справи у відсутності представника міської ради.

Відповідно до ст.372 ч.2 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день і час слухання справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка була бабцею для позивача ОСОБА_1 та матір`ю для ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвами про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Ще за життя 29 травня 1998 року ОСОБА_5 склала заповіт на користь внука ОСОБА_1 та свого сина ОСОБА_4 (а.с.9).

До маси спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 5,68 га умовних кадастрових гектарів вартістю 9 502,60 грн., що належала ОСОБА_5 як члену КСГП «Великобілинське» на підставі Сертифікату серії ЛВ № 041200, який зареєстрований 26.04.1996 року № 200 на підставі Розпорядження голови Самбірської РДА від 23.04.1996 року №223.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. (ст. 1221 ЦК).

Із Довідки № 001025 від 05.12.2017 року № 581 вбачається, що ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з померлою проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 -дочка та ОСОБА_1 -внук. (а.с.9).

Із Заповіту ОСОБА_5 вбачається, що така все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, жилий будинок, який належить їй на день смерті, земельний пай, майновий та і все на що вона за законом матиме право заповідає в рівних частках ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (а.с.9).

За статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК прописує наслідки пропущення строку для прийняття спадщини та в частині першій статті зазначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Із змісту апеляційної скарги, із матеріалів справи встановлено, що апелянт ОСОБА_4 протягом шестимісячного строку після смерті матері ОСОБА_5 не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, не звертався в суд з позовом про визначення йому додаткового строку. Посилання в апеляційній скарзі на ч.3 ст. 1268 ЦК спростовується Довідкою КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради. З часу смерті ОСОБА_5 пройшло сім років, а відтак, колегія суддів Львівського апеляційного суду приходить до висновку, що права ОСОБА_4 ухваленим рішенням Самбірського районного суду Львівської області від 17 липня 2018 року не порушені на підставі частини першої ст.1272 ЦК.

Відповідно до частини третьої ст. 362 ЦПК суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Керуючись ст.ст. 362, 383, 384389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Самбірського районного суду Львівської області від 17 липня 2018 року закрити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

Р.В.Савуляк