У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Панченка О.В. про залишення позову без розгляду та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдева Валентина Іванівна, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м.Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 р. позивачі звернулись до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просять: 1) визнати недійсним правочин з відчуження автомобіля марки «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі Довідки-рахунку від 23.12.2014 р., виданої ПП «Ок Де-лайн»; 2) витребувати вищевказаний автомобіль, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 , з чужого незаконного володіння.

Провадження у справі було відкрито ухвалою від 30.01.2017 р. (суддя Декаленко В.С.).

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 20.10.2017 р. матеріали вищевказаної цивільної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання позивачі та їх представник повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Представник відповідача-1 ОСОБА_1 - адвокат Панченко О.В. до початку судового засідання подав заяву, в якій просив залишити вищевказаний позов без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивачів.

Відповідач-2 ОСОБА_6 та її представник в підготовче засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, представником відповідача поданий відзив на позов, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Третя особа-1 ПН ПМНО Медвєдєва В.І. в підготовче засідання не з`явилась, через канцелярію суду засобами поштового зв`язку подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяви з процесуальних питань не подавала.

Представник третьої особи-2 УДАІ ГУ МВС України в м.Києві в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не подано.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовчі засідання 07.08.2019 р. та 04.11.2019 р. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Відповідно до ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про змін свого місця проживання (перебування, знаходження) під час перебування справи в провадженні суду.

Відповідно до ст.131 ч.3 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний повідомляти суд про причини своєї неявки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі та їх представник повідомлялись за адресою, зазначеною в позові, заяв про зміну адреси не подавали.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, справа тривалий час перебуває в провадженні суду, але позивачі та їх представник, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, жодного разу з 31.07.2018 р. не з`являлись в судові засідання нинішнього складу суду та не цікавились рухом справи.

Згідно ст.200 ч.2 п.1 ЦПК України за результатом підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.200 ч.2 п.1, 257 ч.1 п.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Панченка О.В. про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдева Валентина Іванівна, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м.Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова