РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10493/18

пр. № 2/759/1465/19

22 жовтня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування та просить суд стягнути з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 50 000,00 грн; пеню в розмірі 8 984,94 грн; збитки від інфляції у розмірі 2 706,03 грн, 3% річних у розмірі 834,00 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000,00 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ціна позову вказана позивачем в розмірі 63524,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.10.2017р. відбулась ДТП за участю автомобіля ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого автомобіль останньої отримав механічні пошкодження. Після ДТП вказані водії оформили Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому водій ОСОБА_4 визнав свою вину, після чого позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до відповідача АТ «СГ «ТАС», який застрахував цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 Однак відповідач листом відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно Висновку №ДА/22-17 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження ДТП складеного 30.11.2018р., підтверджено невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1., 16.6. ПДР України.

11.07.2018 р. ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

01.10.2018 р. подано заяву про усунення недоліків.

02.10.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У грудні 2018 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач прийняв правомірне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі аналізу сукупності інформації, зазначеної у повідомленні про ДТП, поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , Висновку №ДА/22-17 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження ДТП від 30.11.2018р., згідно якого дії водія ОСОБА_3 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 10.1., 16.6. ПДР України. При цьому Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не свідчить про відсутність порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_5 .

У січні 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

20.03.2018 р. ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка ОСОБА_4 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

19 жовтня 2017 року о 14 год. 10 хв. в м. Біла Церква на перехресті вулиць Київська та Калініна (надалі назву вулиці Калініна змінено на вул. Симоненка) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19.10.2017р.

Згідно п.12 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 19.10.2017р., пригода сталася під час порушення знаку переваги або червоного світла водієм ОСОБА_4 та під час повороту ліворуч водієм ОСОБА_3 .

Згідно п.14 вказаного Повідомлення, водій ОСОБА_4 визнав себе винним в цій ДТП, проте аргументацію свого рішення не навів.

Суд враховує, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не має преюдиційного значення, та навіть у випадку встановлення вини особи у ДТП постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ця особа не позбавлена права доводити протиправність дій інших учасників ДТП і причинний зв`язок цієї протиправності із завданою шкодою.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі 727/1881/16-ц.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він 19.10.2017р. керуючи автомобілем ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_1 виїхав з вулиці Київська на перехрестя з вул. Симоненка на зелений сигнал світлофора. Після перетину лінії зупинки сталося зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt, д/н НОМЕР_2 , який рухаючись у зустрічному напрямку здійснював поворот ліворуч на вул. Симоненка.

Свідок ОСОБА_4 також зазначив, що винним у скоєнні ДТП себе не вважає оскільки здійснював проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора. Пояснив, що визнав себе винним в повідомленні про ДТП, оскільки після скоєння події перехвилювався.

Згідно пояснень ОСОБА_4 від 19.10.2017р. відібраних інспектором поліції, встановлено, що 19.10.2017 близько 14 г. 20 хв. ОСОБА_4 виїхав на регульоване перехрестя на зелений мигаючий колір світлофора та коли перетнув лінію зупинки на світлофорі загорівся жовтий колір світлофора. В цей момент на перехресті перебував автомобіль Міцубісі Кольт котрий намагався повернути ліворуч на вул. Симоненка та почав здійснювати маневр, а саме поворот ліворуч, внаслідок чого трапилось ДТП.

Згідно пояснень ОСОБА_6 від 19.10.2017р. встановлено що 19.10.2017 р., близько 14год 20 хв. останній побачив, що автомобіль Міцубісі кольт д.н. НОМЕР_2 повертав на світлофорі з вул. Київська на вул. Симоненка, не надав перевагу у русі автомобілю ГАЗ 3110 д.н. НОМЕР_4 котрий рухався на зелений колір світлофора.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві представник позивача на підтвердження позовних вимог послався на те, що позивач розпочала поворот ліворуч на зелений сигнал світлофору.

Згідно листа директора Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради ОСОБА_7 від 27.03.2019р. з додатками, робота світлофора на вказаному перехресті за напрямками руху водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запрограмована абсолютно однаково.

Оскільки позивач посилається у позові, що вона розпочала поворот ліворуч на зелений сигнал світлофору та враховуючи встановлену інформацію про режим роботи світлофорного об`єкту, позивач тим самим визнає, що обидва водії здійснювали рух на зелений сигнал світлофора.

Письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не можуть бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім того, ці пояснення не підтверджують обставину, що червоний сигнал світлофора ввімкнувся до перетину водієм ОСОБА_4 стоп-лінії перед світлофором.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 за шкоду, завдану майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.10.2017р., була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AК/2453263, що визнається сторонами.

20.11.2017р. позивач відповідно до ст. 35 Закону №1961-IV звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування в якій просив відшкодувати витрати, пов`язані з пошкодженням його автомобіля Mitsubishi Colt, д/н НОМЕР_2 .

Відповідно до п.34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідач замовив у ТОВ «Декра Експерт» експертизу з визначення причин настання та обставин ДТП для вирішення питання про наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водіїв та настанням ДТП, оскільки дії водія ОСОБА_5 не були предметом перевірки поліції чи суду, а повідомлення про ДТП не свідчить про відсутність порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_5

Згідно Висновку №ДА/22-17 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження ДТП від 30.11.2018р. експертом Ярослав Ю.Ю. за результатами автотехнічного дослідження встановлена невідповідність з технічної точки зору дій водія автомобіля Mitsubishi Colt, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимогам п. 16.6. ПДР України, згідно якого повертаючи ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобом, що рухаються у зустрічному напрямку прямо.

За таких обставин та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ДТП 19.10.2017 в м. Біла Церква на перехресті вулиць Київська та Калініна сталася з вини обох водіїв:

- ОСОБА_5 , яка повертаючи ліворуч з вул. Київська на вул. Калініна, була зобов`язана дати дорогу транспортному засобу, що рухається в зустрічному напрямку прямо, проте не зробила цього, чим порушила п.16.6. ПДР;

- ОСОБА_4 , який визнав себе винним у скоєнні ДТП в п.14 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 19.10.2017р.

Згідно п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно Висновку №249 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу Mitsubishi Colt реєстраційний № НОМЕР_2 складеного 14.11.2017р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Colt реєстраційний № НОМЕР_2 від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП складає 53 000,70 грн. Згідно пояснень до ремонтної калькуляції до висновку, вартість ремонту включає 20% ПДВ.

Оскільки позивач не надав доказів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, підлягають задоволенню у розмірі заподіяної шкоди без ПДВ, поділеної на два (53 000,70 грн - 20% : 2 = 22 083,63 грн), яка підлягає стягненню на користь позивача з ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Згідно п.34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків та п.34.3 якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідачем акт огляду транспортного засобу Mitsubishi Colt, д/н НОМЕР_2 було складено та проведено 20.10.2017 року, тому витрати на оплату Висновку №249 від 14.11.2017р. не підлягають відшкодуванню, так як позивачем не доведено порушення АТ «СГ «ТАС» строку згідно п.34.2 Закону №1961-IV.

Оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, перше засідання у справі було проведено 20 березня 2019 року, а позивач не скористалась своїм процесуальним правом подати заяву про збільшення позовних вимог до початку першого судового засідання та не зазначила будь-яких поважних причин, які б перешкоджали позивачу подати таку заяву раніше, тому суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви про збільшення вимог від 11.10.2019р. слід відмовити, а судовий збір сплачений позивачем в розмірі 241,76 грн. повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 704,80 грн, мають бути розподілені між сторонами пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 245,01 грн.

Керуючись ст.ст. 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, адреса:03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) 22083,63 грн. страхового відшкодування, а також 245,01 грн. судового збору.

У задоволенні інших вимог, відмовити.

Повернути ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) 241,76 грн. судового збору сплаченого нею в АТ КБ ПриватБанк за квитанцією № 0.0.149332994.1 15.10.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць