Справа № 214/5752/19
2/214/2596/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 1 серпня 2019 року, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне. З 5 жовтня 2007 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованому Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Домовленості щодо розміру аліментів в позасудовому порядку вони не можуть досягти.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Згідно заяви від 11 вересня 2019 року, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно. Підтвердив, що він дійсно офіційно працює. Просив суд врахувати, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, яка часто хворіє, а ліки він купує їй за власні кошти. В квартирі, де він проживає, окрім нього, також значаться зареєстрованими три особи та його син. Оплату за житлово-комунальні послуги він здійснює сам, має дві заборгованості по кредиту. Крім того, при визначенні розміру аліментів просив врахувати, що ОСОБА_1 офіційно працює, має стабільний дохід, перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, який має власний бізнес, тобто їх сім`я проживає в достатку. Справу просив розглянути без його участі.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб (а.с.5), рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.6), свідоцтво про шлюб (а.с.7), свідоцтво про народження ОСОБА_3 (а.с.8).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.5), рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.6), свідоцтво про народження ОСОБА_3 (а.с.8), так як ці докази в сукупності доводять стосунки між сторонами по справі, наявність у них спільного сина, та підтверджують обставини, зазначені в позові.

Свідоцтво про шлюб (а.с.7), суд вважає належним доказом, оскільки воно підтверджує обставини перебування ОСОБА_1 в шлюбі з іншим чоловіком, факт зміни прізвища.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, 5 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, а/з 660 (а.с.5). В період перебування сторін в фактичних шлюбних стосунках у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Прізвище ОСОБА_4 залишено без змін.

24 жовтня 2014 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , зареєстрований Дзержинським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, а/з №611 (а.с.7). Прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_6 ».

Як вказувала позивачка, що не оспорював відповідач, після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 Спір про визначення місця проживання дитини між ними відсутній. Домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання малолітнього сина між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Вказані обставини визначають дійсність між сторонами спору та доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини за судовим рішення, що забезпечить захист її прав та інтересів.

Суд вважає встановленими вказані факти та обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становище кожної зі сторін, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 серпня 2019 року та до повноліття дитини. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, в ході судового розгляду не встановлено.

Посилання відповідача на те, що заявлений позивачкою розмір аліментів є для нього непомірним, оскільки він має на утриманні матір, витрачає кошти на її лікування, а також має кредитні зобов`язання, суд оцінює критично з огляду на відсутність доказів, які б їх підтверджували.

Доводи відповідача про доцільність визначення розміру аліментів в твердій сумі, суд вважає недоречними з огляду на те, що позивачкою заявлено вимоги про стягнення аліментів саме у частковому відношенні до доходу (заробітку) відповідача, тобто за конкретно обраним нею способом захисту. При цьому визначення аліментів в твердій сумі, може бути лише за заявою одержувача аліментів в силу ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, а в інакшому випадку порушуватиме принцип диспозитивності цивільного судочинства та свідчитиме про вихід суду за межі заявлених вимог.

Відтак, враховуючи позицію позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, здійснюючи розгляд в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

В порядку ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 228, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355, 430, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився в с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилася в м. Кіровоград Кіровоградської області (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 серпня 2019 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився в с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов