Справа № 303/5817/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гутій О.В

за участю секретаря судових засідань Сайлер Х.С.

представника скаржника Пензеник В.І.

приватного виконавця Ярошевський Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець ОСОБА_2 Дмитро Андрійович, ТзОВ «Порше Мобіліті» про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 59173314 щодо ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 59173612.

Скаргу мотивує тим, що 21.05.2019 року приватним виконавцем Ярошевським Дмитром Андрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59173612 з примусового виконання виконавчого листа № 303/2669/16-ц від 22.12.2018 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом, де боржником виступає ОСОБА_1 . В той же час у межах відповідного виконавчого провадження ОСОБА_3 А винесено постанову про арешт його рухомого та нерухомого майна. Після цього, 27.05.2019 року приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на будівлю та споруди колишнього комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 частка домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 . В подальшому, 20.06.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, винесено постанову про розшук майна боржника, а саме оголошено в розшук транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилається, що жодну з постанов він не отримував та дізнався про їх існування тільки з відповіді приватного виконавця на адвокатський запит. Вважає, вищевказані постанови приватного виконавця неправомірними та такими, що порушують його права, а дії приватного виконавця протиправними. Посилається, що приватний виконавець не мав підстав для винесення даних постанов, вийшов за межі наданих йому повноважень. З винесених постанов вбачається, що приватний виконавець арештував все його майно, вартість якого в декілька разів перевищує суму стягнення у виконавчому провадженні.

Представник боржника ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу просив задоволити.

Приватний виконавець Ярошевський Д.А. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, оскільки вважає її безпідставною.

Заслухавши пояснення представника скаржника та заперечення приватного виконавця Ярошевського Д.А., дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових і службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України Про виконавче провадження випадках - на приватних виконавців.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. перебуває виконавче провадження № 59173612 з примусового виконання виконавчого листа № 303/2669/16-ц від 22.12.2018 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом, де боржником виступає ОСОБА_1 , про стягнення з останнього на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 545179,09 гривень заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На виконання вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» 21.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59173612 з примусового виконання виконавчого листа № 303/2669/16-ц, виданого 22 грудня 2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, де боржником виступає ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

В подальшому, 21.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно боржника ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, що становить 604214,69 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В подальшому, 27.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на будівлю та споруди колишнього комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 1 АДРЕСА_4 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, що становить 604214,69 грн.

Також, 27.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на всі розрахункові рахунки у всіх видах валюти, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику - ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, що становить 604214,69 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Статтею 56 Закону врегульовано процедуру накладення арешту майна (коштів) боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Так, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому, арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до повідомлення від 21.05.2019 року №01-29/1807/19 боржнику ОСОБА_1 було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою АДРЕСА_2 , яка вказана у виконавчому документі. Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, постанову ОСОБА_5 .І. отримав особисто 24.05.2019 року.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак при цьому, в силу вимог ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, вона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, всупереч вимогам наведених вище норм процесуального закону, заявником не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували протиправність дій приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду та незаконність постанов приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 59173612.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81 , 89, 259-261, 450, 451, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 18, 26, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець ОСОБА_2 Дмитро Андрійович, ТзОВ «Порше Мобіліті» про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 59173314 щодо ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.В.Гутій