Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 756/11707/15-ц

провадження № 61-26124св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції міста Києва,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2016 року у складі судді Тітова М. Ю. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції міста Києва про визнання права власності на 1/2 частину квартири та зняття арешту, посилаючись на те, що з 28 квітня 2001 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 05 вересня 2008 року сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Однак 07 серпня 2013 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г. М. було описано та накладено арешт на вказану квартиру, яка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири та зняти з цієї частини арешт.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2016 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову у справі, які були застосовані ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2016 року залишено без змін.

У квітні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Оболонського районного суду міста Києва.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року справу № 756/11707/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_3 , про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Листами Верховного Суду від 22 березня, 23 квітня та 21 жовтня 2019 року заявнику було роз`яснено вищевказані положення процесуального законодавства і запропоновано подати належним чином оформлену заяву про відмову від позову.

Відповіді на зазначені листи від ОСОБА_1 не надійшло, належним чином оформленої заяви про відмову від позову нею не подано.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що в суду касаційної інстанції відсутні відомості про дійсне і безумовне волевиявлення ОСОБА_1 на відмову від позову, в задоволенні поданої її представником заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 206, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відмову від позову і закриття провадження у справі за її позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції міста Києва про визнання права власності на 1/2 частину квартири та зняття арешту.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов