Справа № 161/6365/19
Провадження № 2/161/2041/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов обґрунтовує тим, що 27.01.2012 року він уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого передав у позику грошові кошти в сумі 5000,00 євро, 21.03.2012 року він уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого передав у позику грошові кошти в сумі 2000,00 євро та 21.07.2012 року він уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого передав у позику грошові кошти в сумі 2000,00 євро, зі сплатою 3 % місячних.

Вказані кошти відповідач зобов`язувалась повернути по вимозі протягом місяця.

В підтвердження взятих зобов`язань відповідач склала розпискуи. Однак, ОСОБА_2 не зважаючи на визначені строки повернення суми позики, жодних платежів на корись позивача не здійснювала.

Станом на 11 квітня 2019 року сума боргу за договором позики від 27.01.2012 року становить 31767,29 євро, з яких: 9000,00 євро основний борг, 22740,00 євро відсотки за користування позикою, 27,29 євро три відсотки річних.

З огляду на наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за вищевказаними договорами позики в сумі 31767,29 євро, з яких: 9000,00 євро основний борг, 22740,00 євро відсотки за користування позикою, 27,29 євро три відсотки річних, та понесені судові витрати по справі.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2012 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики на суму 5000,00 євро, 21.03.2012 року на суму 2000,00 євро та 21.07.2012 року на суму 2000,00 євро, зі сплатою 3 % місячних (а.с. 7-9).

Вказані кошти відповідач зобов`язувалась повернути по вимозі протягом місяця.

Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

На виконання умов договорів позики, 27.01.2012 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 5000,00 євро, 21.03.2012 року передав суму в розмірі 2000,00 євро та 21.07.2012 року передав суму в розмірі 2000,00 євро. В підтвердження прийнятих зобов`язань та отримання від нього грошових коштів ОСОБА_2 власноручно було складено розписку.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

В порядку ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Виходячи з наведених вище норм матеріального права, визначальним фактором при визначенні правовідносин позики є визначення розписки як боргового документа. Борговим документом або документом, що підтверджує факт укладення договору позики, має бути документ в якому визначені основні характеристики договору позики згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України. Таким чином, наявність у розписках визначеного обов`язку позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) дає можливість визначення правовідносин, що виникли між сторонами як з договору позики.

Правовий аналіз ст. 545 ЦК України дає підстави вважати, що держатель оригіналу боргового документа є належним кредитором у зобов`язанні, на підтвердження виникнення якого наданий такий документ. Тобто наявність оригіналів документів у позивача може свідчити про наявність певних зобов`язань саме перед ним.

На підставі встановлених обставин та наведених положень законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які випливають із договору позики.

Як встановлено судом, зобов`язання за договором відповідач не виконала, суму боргу за договорами позики в розмірі 9000,00 доларів США не повернула, тобто, умови договору не виконав.

А тому, вимога позивача в частині стягнення суми боргу за договорами позики в розмірі 9000,00 доларів США підлягає задоволенню.

Як встановлено ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У частині першій статті 1048 ЦК закріплено загальне правило про відплатність договору позики, за яким позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у частині першій статті 1048 ЦК передбачена презумпція відплатності договору позики, яка діє за умов, якщо безоплатність договору позики прямо не встановлена нормою закону або конкретним договором.

Тому, за загальним правилом, позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми позики.

Згідно умов вищевказаних договорів позики, позика надана під 3 % місячних.

З розрахунку суми боргу вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по нарахованих процентах по договору від 27.01.2012 року12900,00 євро (5000,00 євро х 86 місяців х 3 %), по договору від 21.03.2012 року 5040,00 євро (2000,00 євро х 84 місяців х 3 %), по договору від 21.07.2012 року 4800,00 євро (2000,00 євро х 80 місяців х 3 %)

Загальна сума відсотків за коритсувкання коштами становить 22740,00 євро.

Ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач порушила свої зобов`язання перед позивачем, а тому порушені права останнього підлягають поновленню шляхом стягнення 3 % річних з відповідача за договором від 27.01.2012 року за період з 04.03.2019 року по 04.04.2019 року в розмірі 12,33 євро (5000,00 євро х 30 днів х 3 %/365), за договором від 21.03.2012 року за період з 04.03.2019 року по 04.04.2019 року в розмірі 4,93 євро (2000,00 євро х 30 днів х 3 %/365), за договором від 21.07.2012 року за період з 04.02.2019 року по 04.04.2019 року в розмірі 10,03 євро (2000,00 євро х 61 х 3 %/365).

Отже, сума 3% річних за ст. 625 ЦК України становить 27,29 євро, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача заборгованість за договором позики від 27.01.2012 року в розмірі 17912,33 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на день звернення до суду 540746,39 грн., за договором позики від 21.03.2012 року в розмірі 7044,93 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 212675,88 грн., за договором позики від 21.07.2012 року в розмірі 6810,03 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 205584,60 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 9605,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 27.01.2012 року в розмірі 17912 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) євро 33 євроценти, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на день звернення до суду 540746 (п`ятсот сорок тисяч сімсот сорок шість) грн. 39 коп., за договором позики від 21.03.2012 року в розмірі 7044 (сім тисяч сорок чотири) євро 93 євроценти, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 212675 (двісті дванадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 88 коп., за договором позики від 21.07.2012 року в розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) євро 03 євроцентів, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 205584 (двісті п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.