Справа № 136/68/15-ц
Провадження № 22-ц/801/2104/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Стадник С.І.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 рокуСправа № 136/68/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г. Рибчинського В.П.,

з участю секретаря судового засідання: Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Стадника С.І., в залі суду,

в с т а н о в и в:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та житловим будинком.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він є власником 3/5 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1 , співвласником інших 2/5 часток є відповідач ОСОБА_2 Між співвласниками встановився фактичний порядок користування будинком, згідно з яким ОСОБА_3 користується сіньми-І, площею 5,9 м?; кухнею - 2-1, площею 12,5 м?; кімнатою - 2-2, площею 16,4 м?. Відповідач ОСОБА_2 користується прихожою - 1-1, площею 8,4 м?; коморою-1-2, площею 5,2 м?; кухнею - 1-3, площею 9,6 м?; кімнатою, площею 17,1 м?. Крім будинку на земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, з яких позивач користується хлівом (В), хлівом «Б), хлівом (б), погребом (п/б), а ОСОБА_2 користується - хлівом (Ж), хлівом (Д), навісом (к).

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,12 га по фактичному користуванню. З набуттям права власності на 3/5 частки будинковолодіння, до нього перейшло право користування 3/5 частками земельної ділянки, яку він має намір приватизувати, передумовою чого є встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Правовими підставами позову ОСОБА_3 зазначив ч.4 ст. 120 ЗК України, згідно з якою у разі набуття права власності на будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Позивач неодноразово збільшував та уточнював позовні вимоги.

З урахуванням остаточних змін, позивач просив встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_2 , передавши позивачу у користування наступні приміщення: сіни-І, площею 5,9 м?; кухню - 2-1, площею 12,5 м?; кімнату - 2-2, площею 16,4 м?; відповідачу ОСОБА_2 передати у користування приміщення: прихожу - 1-1, площею 8,4 м?; комору-1-2, площею 5,2 м?; кухню - 1-3, площею 9,6 м?; кімнату, площею 17,1 м?.

Встановити порядок користування господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку та розташовані на одній з ним земельній ділянці, виділивши ОСОБА_3 хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б); відповідачу ОСОБА_2 передати у користування хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к). Огорожу (п1-п2) залишити у спільному користуванні.

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1202 га (по фактичному обміру), що розташована по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до часток у будинковолодінні (3/5 та 2/5), відповідно до другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи №ОС-226 від 15 квітня 2016 року, виділивши позивачу у користування 3/5 частки земельної ділянки, що позначена на план-схемі блакитним кольором, відповідачу ОСОБА_2 виділити у користування 2/5 земельної ділянки, позначену на план-схемі жовтим кольором.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування спірним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 ), передавши ОСОБА_3 у користування наступні приміщення: сіни-І, площею 5,9 м?; кухню - 2-1, площею 12,5 м?; кімнату - 2-2, площею 16,4 м?, а ОСОБА_2 передано у користування наступні приміщення: прихожу - 1-1, площею 8,4 м?; комору-1-2, площею 5,2 м?; кухню - 1-3, площею 9,6 м?; кімнату-1-4, площею 17,1 м?.

Встановлено порядок користування господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку та розташовані на одній з ним земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 ), виділивши ОСОБА_3 - хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б), а ОСОБА_2 передано у користування хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к). Огорожу (п1-п2) залишено у спільному користуванні.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1202 га (по фактичному обміру), розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ) між сторонами у справі відповідно до часток у праві власності у домоволодінні (АДРЕСА_6), відповідно до другого варіанту плану-схеми, наданого експертом, виділивши ОСОБА_3 в користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 721 м? блакитного кольору, а ОСОБА_2 виділено у користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 481 жовтого кольору, у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 24 м? сірого кольору.

Додаток № 4 до висновку № ОС-226 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 15 квітня 2016 року (план-схема встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 згідно часток 2/5 та 3/5 є невід`ємною частиною цього рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення судової експертизи в сумі 6 400 грн, а також судовий збір в сумі 1 383, 31 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначила, що судом першої інстанції не з`ясовано на якій правовій підставі належали земельні ділянки сторонам у справі, зокрема позивачем не доведено права на земельну ділянку площею 0,12 га, яка є предметом спору, при цьому розподілено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка ніколи не перебувала у спільному користуванні сторін.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано, а провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою, закрито.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до актового запису про смерть №79 від 28 вересня 2018 року, складеного виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відомості про осіб, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутні.

ОСОБА_1 - дружиною позивача, оскаржено постанову Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружину ОСОБА_1 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість рішення суду в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Представник Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що сторонам у справі на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_7

ОСОБА_3 належало 3/5 частини вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , виданого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюк О.П. 02 липня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1114, яке зареєстроване Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1229, записано в реєстрову книгу №12 від 08 липня 2004 року (т.1 а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 є власником 2/5 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , виданого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюк О.П. 14 червня 2006 року, зареєстроване в реєстрі за №928 (т.1 а.с. 59).

Відповідно до відомостей погосподарської книги за 1953, 1954, 1955 роки Турбівської сільської ради депутатів трудящих, господарство № 676 ОСОБА_4 , за вказаним господарством закріплено землі 0,01 га, з них під двором: 0,0050 га та під жилими будівлями - 0,0050 га. Відповідно до запису № 676 ОСОБА_6 , всього землі зазначено 0,12 га, з них під городом 0,10 га, під подвір`ям та жилими будівлями 0,02 га.

З 1955 року земельною ділянкою площею 0,01 га, розташованою по АДРЕСА_2 користувалась ОСОБА_4 , а з 1955 року земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_2 , користувалась ОСОБА_6 ; з 1995 року цією земельною ділянкою 0,12 га користувалась ОСОБА_5 ; з 2006 року земля перебуває у користуванні ОСОБА_2 , що підтверджено довідками виданими виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 12 вересня 2012 року № 2181, від 25 березня 2015 року за № 02-38/145 та 02-38/146 (т.1 а.с. 65, 85,86).

26 травня 1995 року відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Турбівської селищної ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок» було передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам, які живуть по АДРЕСА_5 , зокрема, ОСОБА_5 - 0,12 га, ОСОБА_4 - 0,15 га, для ведення підсобного господарства, якими вони користувалися відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року за № 15-92, що також підтверджується витягом із Земельно-кадастрової книги №2 (т.1 а.с. 64, 91).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя Державні акти про право власності на передані їм земельні ділянки по АДРЕСА_5 не отримували.

25 липня 2006 року рішенням 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» було передано безоплатно ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку в межах селищної ради, розташовану по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,12 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд згідно з п. «г» ст. 121 ЗК України - 0,12 га (т.1 а.с. 63).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13 березня

2013 року в цивільній справі № 136/157/13-ц у задоволенні позову ОСОБА_3 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення, відмовлено. Вказане рішення суду було предметом перегляду апеляційною та касаційною інстанцією і за результатами розгляду залишено без змін та набрало законної сили 15 квітня 2013 року (т.1 а.с. 48-52).

У 2014 році ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання незаконним рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 25 липня 2006 року «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд» в частині передачі у власність земельної ділянки площею 0,12 га по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , вказуючи на порушення його прав щодо користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_2 , як співвласника, якому належить частка земельної ділянки, пропорційно до належної йому частини житлового будинку.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13 серпня

2014 року у цивільній справі № 136/670/14-ц позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 25 липня 2006 року «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд» в частині передачі у власність земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Рішенням суду встановлено, що оскаржуваним рішенням ради порушується право позивача на користування земельною ділянкою, площею 0,15 га, розташованою по АДРЕСА_2 , переданої у власність його матері ОСОБА_4 для ведення підсобного господарства згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 26 травня 1995 року, оскільки відповідачем у різний час передано у приватну власність одну і ту ж земельну ділянку різним особам - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . У даному випадку Турбівською селищною радою не були виконані вимоги статті 63 Закону України «Про землеустрій» щодо зобов`язання проводити самоврядний контроль при здійсненні землеустрою відповідно до законодавства України. Оскільки покійній матері позивача - ОСОБА_4 у 1995 році і відповідачу ОСОБА_2 у 2006 році було надано земельну ділянку за однією адресою: АДРЕСА_2 ), тому покійна мати позивача, а тепер і він, є належними землекористувачами.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2014 року.

Рішенням 29 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району від 18 листопада 2014 року № 564 було вирішено за наслідками розгляду рішення суду від 13 серпня 2014 року залишити рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради від 25 липня 2006 року «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд» без змін (т.1 а.с. 68).

Рішенням 36 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 30 червня 2015 року вирішено внести часткові зміни до рішення 3 сесії Турбівської селищної ради 5 скликання від 25 липня 2006 року та викладено пункт 1 у такій редакції: «Надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,12 га для передачі у власність, розташованої по АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 190).

Нормами ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням Турбівської селищної ради 25 сесії 7 скликання №452 від 22 грудня 2018 року затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність гр. ОСОБА_2 . Передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0624 га за адресою: АДРЕСА_5 з визначенням цільового призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,0624 га.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09 січня 2019 року ОСОБА_2 , на підставі рішення Турбівської селищної ради 25 сесії 7 скликання №452 від 22.12.2018, зареєструвала право власності на земельну ділянку розміром 0,0624 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

На іншій частині земельної ділянки розміром 0,0576 га розташований будинок та господарські споруди належні сторонам у справі.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК).

Враховуючи, що ОСОБА_2 приватизувала частину спірної земельної ділянки розміром 0,0624 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, правові підстави для встановлення порядку користування цією ж земельною ділянкою з позивачем відсутні, оскільки реєстрація права приватної власності на частину земельної ділянки виключає можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 у спосіб визначений позивачем.

Проведена у справі експертиза від 15 квітня 2016 року №ОС-226 не приймається до уваги, оскільки на час нового апеляційного розгляду справи не відповідає фактичним обставинам справи та не враховує права власності відповідача ОСОБА_2 на частину спірної земельної ділянки, при цьому сторонами, з урахуванням роз`яснення їм відповідних прав, не було заявлено про призначення повторної експертизи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, при цьому позивач не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у спосіб, встановлений законом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ В.П. Рибчинський

Згідно із оригіналом:

Головуючий: В.В. Оніщук