Справа № 463/6212/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/658/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_6 ,

представника ЛКП «Львівводоканал» - Локатира Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання протиправними дії контролера ЛМКП «Львівводоканал» Гриник А.Ю. щодо складання акту № 003602 від 18 вересня 2014 року та зобов`язання ЛМКП «Львівводоканал» скасувати акт № 003602 від 18 вересня 2014 року; стягнення судових витрат.

Позов мотивував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 , де проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Частина будинку, в якому він проживає, перебуває на балансі ЛКП «Балатон-409», а його квартира не перебуває. 18 вересня 2014 року контролер ЛМКП «Львівводоканал» ОСОБА_4 на звернення сусідки, яка проживає поверхом нижче, ОСОБА_5 в порушення своїх функціональних обов`язків, незаконно та протиправно склала акт № 003602. Зазначає, що при складанні даного акту контролер у квартирі позивача не була і копію акту не вручала. При складанні спірного акту не було досліджено, що 31 березня 2014 року позивач отримав технічні умови № 15-1881 складені ЛМКП «Львівводоканал» та затверджені Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. На скаргу від 1 серпня 2017 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності контролера ОСОБА_4 та скасування спірного акту, отримав відповідь від 10 серпня 2017 року ЛМКП «Львівводоканал» про відсутність для цього підстав. Вважає, що при складанні оскаржуваного акту відповідач ОСОБА_4 діяла з порушенням функціональних обов`язків, зокрема п.п. 2.10 п. 2 функціональних обов`язків та з корисливих мотивів. Крім того, на інформаційний запит отримав відповідь від 25 вересня 2017 року про те, що мережі водопроводу та водовідведення по АДРЕСА_1 на балансі підприємства «Львівводоканал» не перебувають, що також свідчить про неправомірні дії контролера та незаконність оскаржуваного акту. Як на задоволення позовних вимог посилається на положення ст. 55 Конституції України.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не врахував, що контролер ЛМКП «Львівводоканал» ОСОБА_4 , складаючи незаконний та протиправний акт № 003602 від 18 вересня 2014 року, в квартирі позивача не була і копію акту не йому вручала. Вважає, що при складанні оскаржуваного акту відповідач ОСОБА_4 діяла з порушенням функціональних обов`язків, зокрема п.п. 2.10 п. 2 функціональних обов`язків та з корисливих мотивів. На скаргу від 1 серпня 2017 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності контролера ОСОБА_4 та скасування спірного акту, отримав відповідь від 10 серпня 2017 року ЛМКП «Львівводоканал» про відсутність для цього підстав. Крім того, на інформаційний запит отримав відповідь від 25 вересня 2017 року про те, що мережі водопроводу та водовідведення по АДРЕСА_1 на балансі підприємства «Львівводоканал» не перебувають, що також свідчить про неправомірні дії контролера та незаконність оскаржуваного акту. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Представник відповідача ЛМКП «Львівводоканал» Локатир Ю.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, з мотивів викладених у відзиві на скаргу (а.с.122-124).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 2 листопада 2004 року № 5281887 вбачається, що позивачу належить на праві власності 1/10 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7). Відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 497 від 22 серпня 2016 будинок АДРЕСА_1 30 серпня 2016 року списано з балансу ЛКП «Балатон-409» (а.с. 8-11).

Як убачається з матеріалів справи, 17 квітня 2014 року Департаментом житлового господарства були затверджені технічні умови № 15-1881 від 31 березня 2014 року на приєднання житлового будинку (1/10 частка) до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Львова, замовник ОСОБА_3 (а.с. 14, 15).

З представлених квитанцій ЛМКП «Львівводокал» на прізвище ОСОБА_3 вбачається, що позивач користувався послугами ЛМКП «Львівводоканал», за що здійснював відповідну оплату, зокрема за водопостачання та водовідведення (а.с. 24-26).

Судом установлено, що 18 вересня 2014 року відповідачем ОСОБА_4 було складено акт № 003602 в присутності ОСОБА_5 про те, що при перевірці стану водопровідної та каналізаційної мережі по АДРЕСА_3 , належного абоненту ОСОБА_5 , виявлено, що абонент квартири № 4 ОСОБА_3 самовільно провів через кладову, веранду квартири № 5 каналізаційну трубу (а.с. 12).

Судом також установлено, що відповідач ОСОБА_4 на час складання оскаржуваного акту працювала контролером районної дільниці відділу збуту послуг ЛМКП «Львівводоканал».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях; забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до водопровідних мереж та обладнання споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом обладнання будинків та споруд.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що контролер ЛМКП «Львівводоканал» мала право здійснити контроль за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях будинку АДРЕСА_1 . Будь-яких належних та допустимих доказів неправомірності дій відповідача ОСОБА_4 при складанні оскаржуваного акту позивачем в порушенням вимог ст. 81 ЦПК України суду не представлено, а тому позов в частині визнання протиправними дії контролера ЛМКП «Львівводоканал» Гриник А.Ю. до задоволення не підлягає.

Доводи ОСОБА_1 про порушення ОСОБА_4 п.п. 2.10 п. 2 Робочої інструкції контролера районної дільниці відділу збуту послуг, затверджену наказом від 29 липня 2016 року, суд обґрунтовано не взяв до уваги, з огляду на те, що вказана інструкція затверджена після складання оскаржуваного акту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції також вірно виходив з того, що наявність лише технічних умов не може свідчити про правомірність підключення позивачем до централізованих систем водопостачання та водовідведення, оскільки наявність технічних умов є лише одним з етапів приєднання до мереж водопостачання та водовідведення. Підключення до мережі водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до проекту, розробленого на підставі технічних умов ліцензованим підприємством у встановленому порядку (а.с.16). Проте такий проект позивачем суду не надано.

Крім цього, позивач не представив доказів, що проведення каналізаційної труби в будинку АДРЕСА_1 здійснено ним лише в межах частки будинку, яка належить йому, а тому у випадку проходження труби поза межами такої частки потребує згоди інших співвласників будинку у відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України, оскільки право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.10.2019

Головуючий

Судді