справа № 361/7373/18
головуючий у суді І інстанції Радзівіл А.Г.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.

суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 356.

Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначав, що протягом останніх семи років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз це спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Позивач вказує на те, що відповідач дозволяє собі використовувати ненормативну лексику та фізичну силу відносно неї та дітей. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дітей та у позивача, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Старший син переймає зразок поведінки батька у відношеннях з братом, товаришами та однокласниками, використовуючи агресивну фізичну силу, та ненормативну лексику. Крім того, не припустиме формування у дітей батьківського шаблону ставлення до жінки. Позивач зазначає, що від початку сімейного життя сторони проживали у її квартирі, іншого житла та родичів, здатних надати притулок чи захист, позивач не має. Вона та діти потребують відділення від відповідача аби діти отримали спокійне мирне життя та відновлення психічних та фізичних сил від щоденних жахливих криків, бійок, страху, стресу та погіршення здоров'я. Але відповідач повністю ігнорує багаторазові вимоги звільнити житлову площу. На сьогодні позивач вказує, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрований 18 липня 2008 року у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №356 - розірвано. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на « ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду від 18 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції надумано зазначив, що протягом останніх семи років сімейне життя між нами поступово погіршувалося та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з нас має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що відповідач нехтує сімейними цінностями, між подружжям виникають сварки.

Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Позивач повідомлений належним чином у судове засідання не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду справи, заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись таким.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 18 липня 2008 року зареєстрований шлюб, у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 356, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с. 3).

Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (свідоцтво про народження від 03 жовтня 2009 року), та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 06 січня 2012). (а.с. 9-10)

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з нею також проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 - чоловік, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - син, що підтверджується довідкою форми № 3 виданої житлово-експлуатаційною конторою № 3 від 24 жовтня 2018 року за № 1008. (а.с. 11)

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області подружжю надавався строк на примирення на два місяці до 21 травня 2019 року.

Проте, в судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та зазначила, що навіть після надання строку на примирення вони із відповідачем не знайшли спільної мови, між ними так і залишились напружені відносини, які впливають на їх дітей та вони із відповідачем не можуть знайти взаємопорозуміння.

Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що всі зазначені позивачем обставини надумані, та трактуються позивачем на свій лад, не заперечував, що дійсно в них різні погляди на виховання дітей, але це ніяким чином не впливає на їх спільне сімейне життя.

Відповідно до статті 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Під час розгляду справи судом встановлені фактичні обставини щодо взаємин подружжя, які свідчать, що розлад в сім'ї не має тимчасового характеру, подружжя довгий час не можуть знайти порозуміння щодо побуту та спільних відносин у сім`ї, позивач категорично не бажає проживати разом із відповідачем, шлюб між сторонами фактично носить формальний характер, і тому подальше спільне життя є неможливим.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 367, 368, 371, 372, 374, 375, 382, 390, 391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи,

що розглядається, на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України

в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

З повним текстом судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2019 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар