УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. 152 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на рухоме або нерухоме майно яке належить ОСОБА_2 або на грошові кошти останнього, що можуть бути виявлені у будь яких установах в межах суми 213 619,94 грн.

Вивчивши зміст заяви та додані до неї документи встановлено, що заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 заявник зазначає АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяви убачається, що заявник має намір звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом предметом якого є стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 .

Як на підставу для звернення із позовом саме до Дніпровського районного суду м. Києва, тобто за місцем свого проживання, заявник посилається на норму ч. 3 ст. 28 ЦПК України, вказуючи на шкоду завдану її здоров`ю через ухиляння ОСОБА_2 від своїх зобов`язань з повернення грошових коштів за позикою, що викликало необхідність звернення до лікаря та купівлю призначених ним ліків.

Відповідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання про підсудність заяви Дніпровському районному суду м. Києва встановлено, що спір між сторонами виник саме з договірних правовідносин, натомість посилання заявника на норму ч. 3 ст. 28 ЦПК України безпідставне, оскільки зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, позов, який має намір подати заявник, повинен розглядатися за правилами загальної підсудності, питання щодо відшкодування завданої шкоди через неповернення позики є похідним і підлягає доведенню, до того ж нормою ч. 3 ст. 28 ЦПК України визначено альтернативну підсудність стосовно прямого завдання шкоди здоров`ю, в тому числі завданої злочином, що не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги вищезазначене та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що заява Дніпровському районному суду м. Києва не підсудна та підлягає передачі на розгляд до Липоводолинського районного суду Сумської області за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 .

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 31, 152, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви передати на розгляд до Липоводолинського районного суду Сумської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя