ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 635/4551/18

Провадження № 22-ц/818/4667/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Перша державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року, постановлене суддею Пілюгіної О.М., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом після уточнення якого просив визначити йому додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті батька з причин тяжкої хвороби, він не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Протягом шести місяців після смерті батька, з причин непереборної сили незалежних від нього, він не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини, так як переносив тяжку хворобу і знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, окрім цього в цей період у нього виникли непередбачувані обставини в сім`ї, тяжко захворіла донька яка знаходилась в безпорадному стані, йому доводилася надавати їй допомогу, підтримувати її, і весь свій вільний час знаходитись у лікарняному закладі за її доглядом.

Посилався на ту обставину, що є людиною похилого віку, має ряд захворювань.

Окрім вказаних підстав, весь час за життя батька, позивач не знав про наявність нерухомого майна, що належало батьку на праві власності.

ОСОБА_2 зазначає, що не мав жодної інформації щодо належного майна батьку та отримати самостійно цю інформацію не міг, оскільки були відсутні правові підставі для їх надання йому.

Лише після укладання угоди з адвокатом, стало можливим звернення до різних установ та організацій із запитами, щодо встановлення майна, зареєстрованого за спадкодавцем на праві власності.

Також, звертає увагу суду, на тому, що пропущенний ним строк для подачі заяви про прийняття спадщини є незначним. Шестимісячний строк подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 04 травня 2018 року, а до нотаріуса він звернувся 08 червня 2018 року, до суду 04 липня 2018 року.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення судупершої інстанції скасувати, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Скарга містить посилання на те, що суд не звернув уваги на фактичні обставини по справі, не дав належної оцінки доказам, що підтверджували поважність причин його несвоєчасного звернення до нотаріальної контори.

У період необхідний для подачі заяви до нотаріальної контори, він знаходився на лікуванні амбулаторно, зранку та ввечері кожного дня за станом здоров`я йому необхідно було проводити маніпуляційні дії, після яких він їздив до доньки у лікарню, оскільки вона знаходилися у більш безпорадному стані, потребувала його догляду і підтримки.

Всі вищенаведені обставини, є причинами пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріуса, оскільки окрім хворобливого стану, що в свою чергу зумовило неможливість фізично звернутись до нотаріальної контори, так і його морально - психологічний стан в цей період заважав, здійснювати будь які дії стосовно формальних, юридичних справ.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Також, в судовому засіданні надавав свої пояснення відповідач ОСОБА_2 , який вказав про те, що позивач часто приїздив до місця останнього проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 . В своїх поясненнях відповідач підтвердив, той факт що за місцем відкриття спадщини, у позивача зберігаються особисті речі, техніка, окрім цього за роки життя спадкодавця, позивач побудував прибудови, здійснив реконструкцію будинку, фактично управляв та користувався спадковим майном, допомагав обробляти земельну ділянку та інше.

Суд не надав, належної оцінки даним поясненням відповідача, однак все вищевикладене вказує на фактичне прийняття спадщини позивачем, його бажання управляти, володіти та користуватися спадковим майном, але з поважних причин, наведених у скарзі та відповідно до матеріалів доданих до справи, позивач не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.

Крім того, відмова у задоволенні клопотання про витребування матеріалів спадкової справи в повному обсязі не дала можливості дослідити суду, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював його виклик як спадкоємця за законом першої черги, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, вважає вищевикладені процесуальні порушення стали причиною винесення необґрунтованого рішення.

Посилався на правовий висновок Постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 681/203/17-ц провадження № 61-26164св18) - «Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог».

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що будь - яких обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано і позивач не довів, що був позбавлений можливості у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому повністю відмовляє позивачу з задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

За правилами п. 1.2. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 цього Порядку, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції, не досліджено, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював його виклик як спадкоємця у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне повідомлення про наявність спадкової справи.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 04 травня 2018 року, до нотаріуса він звернувся 08 червня 2018 року, а позов до суду подано 04 липня 2018 року, тобто пропущений ними строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Судом першої інстанції не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За клопотанням представника ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції була витребувана копія спадкової справи, заведеної на підставі заяви ОСОБА_2 .

З огляду матеріалів цієї справи можна зробити висновок, що нотаріусом були виконані вимоги ст. 63 Закону України «Про нотаріат» і п.п. 1.2, 2.2, 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595.

Це обумовлено і тим що, з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся 26.04.2018 року, а строк для звернення з такою заявою сплинув 04.05.2018.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія вважає достатнім строк в один місяць протягом якого позивач може виконати дії передбачені ст. 1269 ЦК України.

З огляду на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а норми матеріального права застосовані неправильно оскаржуване рішення підлягає скасуванню згідно приписів п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 рокускасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в один місяць з дня набрання законної сили судового рішення для прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 25.10.2019.