Справа №642/5257/19
Провадження№2/642/1508/19
21 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Шрамко Л.Л.,
за участі секретаря Тугая К.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою суду від 31 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.08.2008.
В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.
-заборгованості за тілом кредиту - 7074,83 грн.,
-заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3983,63 грн.,
- пені за прострочене зобов`язання - 5165,71 грн.,
-пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн.
та штрафів: 250,00 грн. (фіксована частина) та 853,71 грн. (процентна складова).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена.
Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочене зобов`язання - 5165,71 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн., а також двох видів штрафу (фіксованої частини та процентної складової) суд зазначає наступне.
Позивач посилається на ст. 634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин з відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору.
В анкеті-заяві позичальника від 27.08.2008, яку підписав відповідач, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з наданого кредиту, просив також, крім тіла кредиту - суми, яку відповідач фактично отримав, а також заборгованості за простроченим тілом кредиту, стягнути пеню за прострочене зобов`язання, пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також два види штрафу (фіксованої частини та процентної складової).
Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.
Суд вважає, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка передбачає відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді вид та розмір відповідальності за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді пені та штрафів, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості з пені за прострочене зобов`язання - 5165,71 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн. та штрафів: 250,00 грн. (фіксована частина) та 853,71 грн. (процентна складова).
Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1168 грн. 55 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 610-612, 625, 626, 628,638, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Л.Л.Шрамко