Ухвала

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 320/9665/18

провадження № 61-16727ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В. розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Мусійченко Данило Леонідович про відвід судді-доповідача Воробйової Ірини Анатоліївни

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення добових витрат за час перебування у відрядженні і середньої заробітної плати за час затримки їх виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду

від 20 серпня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати докази сплати судового збору у розмірі 2 169,52 грн.

У жовтні 2019 року заявником усунуто недоліки та надано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(далі - АТ КБ «ПриватБанк») в інтересах якого діє адвокат Мусійченко Д. Л. про відвід судді-доповідача Воробйової І. А.

Посилаючись на статтю 3 Конституції, положення статті 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод, статті 2 та 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», заявник зазначає про наявність

у нього підстав сумніватися в неупередженості та об`єктивності судді Воробйової І. А. оскільки, позивачем виступає ОСОБА_1 , який цього року проходив спеціальну підготовку у Національній школі суддів України та є кандидатом на посаду судді, суддя Воробйова І. А. відкрила касаційне провадження у малозначній справі, зазначив щодо наявності на офіційному сайті «Судова влада України» розбіжностей в інформації про результат розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі. Доповідач, суддя Воробйова І. А., в минулому суддя Запорізького апеляційного суду, що не виключає пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи.

Дослідивши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді-доповідача Воробйової І. А.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження

у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу,

і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК Українисуддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК Українита статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи

є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстави стверджувати, що суддя Воробйова І. А. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Верховного Суду Воробйова І. А. постановила ухвалу

від 15 жовтня 2019 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , не дає підстав для висновків про упередженість судді, а також про те, що суддя-доповідач вже висловив свою позицію щодо спірних правовідносин, оскільки по суті розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 не здійснено, а відкриття касаційного провадження не свідчить про висловлення Судом позиції у справі.

Доводи заявника про те, що суддя Воробйова І. А. безпідставно відкрила касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року

у справі № 320/9665/18, Верховний Суд відхиляє, оскільки вони зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді, що у розумінні статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. від 19 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду

від 20 серпня 2019 року у цій справі за позовом ОСОБА_1 , залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зазначену касаційну скаргу.

Засобами АСДС 24 вересня 2019 року внесено інформацію про результат розгляду касаційної скарги, яка відповідає ухвалі Верховного Суду

від 19 вересня 2019 року.

Аналіз змісту заяви про відвід судді Воробйової І. А. дає підстави для висновку, що в ній не викладено обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Воробйової І. А. В цілому, доводи заявника носять характер припущень, що не були належним чином доведені або підтверджені будь-якими зрозумілими доводами або доказами, а тому заяву АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Мусійченко Д. Л. про відвід судді-доповідача Воробйової І. А. необхідно визнати необґрунтованою.

Оцінюючи доводи заяви про відвід судді-доповідача, Верховний Суд виходить з того, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, які могли б бути добросовісно оцінені судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді-доповідача та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

У зв`язку з визнанням заяви про відвід судді Воробйової І. А. необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання,

у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений відвід Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Мусійченко Данило Леонідович судді-доповідачу Воробйовій Ірині Анатоліївні у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення добових витрат за час перебування у відрядженні і середньої заробітної плати за час затримки їх виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року.

Заяву про відвід судді-доповідача Воробйової Ірини Анатоліївни передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк