Номер провадження: 22-ц/813/4706/19
Номер справи місцевого суду: 506/621/17
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О.Л.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 506/621/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 , 4) Окнянська районна державна адміністрація Одеської області,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Окнянська районна рада, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи - Окнянська районна рада, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсними та скасування розпоряджень Красноокнянської райдержадміністрації, права власності, державних актів, кадастрових номерів,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 адвоката Колосовича Віктора Вікторовича на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Чеботаренко О.В. 08 січня 2019 року, повний текст рішення складено 18 січня 2019 року,

встановив:

У жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням роз`єднання позовних вимог просить: 1) визнати недійсним та скасувати розпорядження Красноокнянської РДА Одеської області від 10 травня 2007 року № 178/А-2007 про передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 земельних ділянок у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) скасувати виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 941933, для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0500 га, яка розташована на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер № :01:002:0204; 3) скасувати виданий ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 941934, для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0500 га, яка розташована на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер № :01:002:0205; 4) скасувати право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0203.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Красноокнянської районної ради від 24 листопада 2000 року №114-ХХІІІ отримав із земель запасу у постійне користування на території Федосіївської сільської ради земельну ділянку площею 49,50 га. В тому ж році було встановлено межі земельної ділянки в натурі та він фактично приступив до її оброблення ,а державний акт було видано пізніше через проблеми з бланками державних актів. З того часу він використовує зазначену земельну ділянку згідно із цільовим призначенням. На думку позивача, Красноокнянською РДА розпорядження № 179/А -2008 від 07 травня 2008 року прийнято безпідставно, так як відповідачі фактично в Окнянському районі не проживають, автомобільної та тракторної техніки для ведення особистого селянського господарства не мають, також вони не мають необхідних знань та навичок для ведення особистого селянського господарства і з моменту надання їм у власність земельних ділянок жодних намірів вести особисте селянське господарство не виявляли. Крім того, на його думку, Красноокняська РДА, передаючи у власність відповідачів земельні ділянки із земель запасу, а не із земель резерву, порушила вимоги ст.141 ЗК України. Саме тому позивач просив визнати недійсними та скасувати розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації, право власності, державні акти, кадастрові номери (Т. 1, а. с. 2 15 зворотна сторона).

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 08 січня 2019 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи - Окнянська районна рада, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсними та скасування розпоряджень Красноокнянської райдержадміністрації, права власності, державних актів, кадастрових номерів задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження Красноокнянської РДА Одеської області від 10 травня 2007 року № 178/А-2007 про передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 земельних ділянок у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 941933, для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0500 га., яка розташована на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер № :01:002:0204.

Скасовано виданий ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 941934, для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0500 га., яка розташована на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер № :01:002:0205.

В задоволенні позову до ОСОБА_3 у скасуванні права власності на земельну ділянку, розташовану на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0203, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Відповідач ОСОБА_2 спочатку позов не визнав, обґрунтовуючи тим, що він вже тривалий час на законних підставах використовує свою земельну ділянку, отриману ним відповідно до рішення суду і жодних перешкод ні він ОСОБА_6 , ні ОСОБА_1 йому не чинить. В подальшому, після ознайомлення із висновком судової земельно-технічної експертизи, відповідач ОСОБА_2 позов визнав, зазначаючи, що він згоден переоформити земельно-технічну документацію на власну земельну ділянку, яка лише формально, за технічною документацією, знаходиться нібито на землі ОСОБА_1 , а фактично знаходиться в іншому місці. При цьому зазначив, що у відділі ГУ ДГК в Окнянському районі його запевнили, що жодних проблем з його правом власності не землю при належному оформленні земельно-технічної документації не виникне.

Відповідач ОСОБА_3 спочатку позов не визнав, обґрунтовуючи тим, що він вже тривалий час на законних підставах використовує свою земельну ділянку, отриману ним в порядку спадкування після смерті матері, передав її в оренду ПСП «Мир» відповідно до договору оренди і орендар не повідомляв, що він ОСОБА_6 або ОСОБА_1 йому чинить перешкоди. В подальшому, після ознайомлення із висновком судової земельно-технічної експертизи, відповідач ОСОБА_3 позов визнав, зазначаючи, що він згоден переоформити земельно-технічну документацію на власну земельну ділянку, яка лише формально, за технічною документацією, знаходиться нібито на землі ОСОБА_1 , а фактично знаходиться в іншому місці. При цьому зазначив, що у відділі ГУ ДГК в Окнянському районі його запевнили, що жодних проблем з його правом власності на землю при належному оформленні земельно-технічної документації не виникне.

Відповідач ОСОБА_4 також спочатку позов не визнав, обґрунтовуючи тим, що він вже тривалий час на законних підставах використовує свою земельну ділянку, отриману ним відповідно до рішення суду, і яка фактично розташована в іншому місці, так як деякий час він особисто самостійно обробляв свою ділянку, яка фактично навіть не межує з ділянкою ОСОБА_7 .. В подальшому, після ознайомлення із висновком судової земельно-технічної експертизи, відповідач ОСОБА_4 позов визнав, зазначаючи, що він згоден переоформити земельно-технічну документацію на власну земельну ділянку, яка лише формально, за технічною документацією, знаходиться нібито на землі ОСОБА_1 , а фактично знаходиться в іншому місці. При цьому зазначив, що у відділі ГУ ДГК в Окнянському районі його запевнили, що жодних проблем з його правом власності на землю при належному оформленні земельно-технічної документації не виникне.

Що стосується відповідача ОСОБА_3 , то судом першої інстанції не прийнято визнання останнім позову, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, так як скасування його права власності на земельну ділянку порушить його цивільне право, а визнання ним позову по суті стосується лише скасування документу, який посвідчує його право власності, для можливості у подальшому усунути неточності у земельно-технічній документації. При цьому вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину, на підставі якого відповідач ОСОБА_3 набув права власності на земельну ділянку, позивачем не заявлялися, а суд розглядає справу лише у межах заявлених позовних вимог (Т. 2, а. с. 134 139 зворотна сторона).

Представник ОСОБА_1 адвокат Колосович В.В. в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 .. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення вищевказаних позовних вимог до ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленим, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на хибність висновку суду про невірно обраний спосіб захисту. Обраний позивачем спосіб захисту є раціональним та сприяє швидкому поновленню прав позивача та враховує необхідність дотримання майнових прав відповідача ОСОБА_3 ..

У судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Карапиш К ОСОБА_8 . просила ухвалити судове рішення за результатами розгляду апеляційної скарги на розсуд суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції апелянт не оскаржує.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 .. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 16, 373, 378, 1216, 1218 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 -ОД № 005426, виданого 07.05.2002 року, надана у постійне користування земельна ділянка площею - 49,50 га., яка розташована на території Федосіївської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства (Т. 1, а. с. 7).

Даний державний акт виданий на підставі рішення Красноокнянської районної ради від 24.11.2000 року № 114-ХХІІІ «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства» (Т. 1, а. с. 22).

ОСОБА_3 на праві власності, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва на право на спадщину належить земельна ділянка кадастровий номер № :01:002:0203, площею - 4,05 га., на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області (Т. 1 а. с. 23 - 26, Т. 2 а. с. 126).

Право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті спадкодавця отримано ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.12.2007 року серії ЯГ № 941935 (Т. 2, а. с. 127).

Дані державні акти видані на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 10.05.2007 року № 178/А-2007 (Т. 1, а. с. 198).

При цьому, вказаним розпорядженням було доручено відділу земельних ресурсів спільно із землевпорядною організацією забезпечити організацію робіт з установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання державних актів .

Разом з тим, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 02/ 2018 від 05.06.2018 року, земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 площею -по 4,05 га., повністю входять до складу земельної ділянки площею 21,89 га., наданої у постійне користування ОСОБА_6 , згідно державного акту серії І-ОД № 005426 від 07.05.2002 року і мінімальна відстань від земельної ділянки ОСОБА_1 до земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутня. (Т. 1, а. с. 17 - 30).

Між сторонам виникли правовідносини щодо захисту права користування земельною ділянкою.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості скасування права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 з огляду на відсутність вимоги позивача про скасування рішень, правовстановлюючих документів, на підставі яких відповідач ОСОБА_3 набув право власності на спірну земельну ділянку.

Апелянтом обрано невірний спосіб захисту своїх прав, про що і зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що обраний позивачем спосіб захисту є раціональним та сприяє швидкому поновленню прав позивача, враховує необхідність дотримання майнових прав відповідача ОСОБА_3 , на увагу колегії суддів не заслуговує, так як обраний позивачем спосіб захисту законодавством України не передбачений.

Крім того, вимоги апеляційної скарги суперечать вказаним правилам ч. 1 ст. 378 ЦК України.

За таких обставин апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також для прийняття доводів представника ОСОБА_1 адвоката Колосовича В.В. у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката Колосовича Віктора Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 08 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 31 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: А.П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе