Ухвала

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 462/5701/16-ц

провадження № 61-18585ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», треті особи: ОСОБА_2 , Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Роман Анатолійович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права за договором банківського вкладу та визнання права на відшкодування заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право вкладника за договором № 322513 банківського вкладу з фізичною особою, укладеного 26 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (далі - ПАТ «Європейський газовий банк») та ОСОБА_2 , на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США, розміщених на вкладному рахунку; визнати за ним право на відшкодування заборгованості на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США за договором № 322513 банківського вкладу з фізичною особою, укладеного 26 липня 2013 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 , за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Європейський газовий банк» укладено договір № 322513 банківського вкладу з фізичною особою на суму 15 746 доларів США. Строк повернення вкладу 01 серпня 2014 року. 10 липня 2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення прав вимоги за договором № 322513 банківського вкладу з фізичною особою, укладеного 26 липня 2013 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США, розміщеного на вкладному рахунку. Про заміну сторони у зобов`язанні ОСОБА_2 повідомила письмово уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Європейський газовий банк». Він звернувся до ПАТ «Європейський газовий банк», а також до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Європейський газовий банк» про надання інформації щодо порядку виплати належних йому коштів за договором № 322513 на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США розміщеного в ПАТ «Європейський газовий банк», а в разі необхідності, повідомити, які саме документи (інформацію) потрібно надати щодо включення ОСОБА_1 як вкладника до списку для відшкодування вкладу. Жодної відповіді на звернення від ПАТ «Європейський газовий банк» та від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Європейський газовий банк» ні ОСОБА_2 , ні він не отримували. Із офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб він дізнався, що з 23 вересня 2014 року ПАТ «Європейський газовий банк» здійснював виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився 17 липня 2014 року включно, виплати коштів здійснювалися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ «Банк «Київська Русь», а з 17 жовтня 2014 року АТ «Європейський газовий банк» здійснював виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився в період з 18 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року включно, а також продовжуються виплати коштів за договорами, строк дії яких закінчився раніше та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Для отримання коштів за зазначеними договорами він звертався до установ ПАТ «Банк «Київська Русь» з паспортом та документом органу ДПС про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, проте його повідомили, що він не включений до списку вкладників. Не внесення ліквідатором ПАТ «Європейський газовий банк» його до реєстру осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є незаконним і таким, що порушує його права на отримання вкладу як нового кредитора-вкладника за договором № 322513 на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США розміщеного на вкладному рахунку, тому позов просив задовольнити.

Залізничний районний суд м. Львова рішенням від 21 червня 2017 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_1 право вкладника за договором № 322513 банківського вкладу з фізичною особою, укладеного 26 липня 2013 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США розміщених на вкладному рахунку. Визнав за ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості на частину вкладу на сумі 6 930 доларів США за договором № 322513 банківського вкладу з фізичною особою, укладеного 26 липня 2013 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 , за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Львівський апеляційний суд постановою від 13 серпня 2019 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом позову у цій справі є визнання права за договором банківського вкладу на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США та визнання права на відшкодування заборгованості на частину вкладу в сумі 6 930 доларів США, тобто ціна позову становить 6 930 доларів США, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», треті особи: ОСОБА_2 , Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Роман Анатолійович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права за договором банківського вкладу та визнання права на відшкодування заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев