Справа № 308/4142/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Ужгород, позовну заяву ОСОБА_2 до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Пайда Івана Івановича, Державного підприємства «СЕТАМ» третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 24 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28 жовтня 2019 року.

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_1 , Державне підприємство "СЕТАМ" про визнання електронних торгів, згідно протоколу проведення щодо реалізації нерухомого майна недійсними.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Монич О.В., від 10.05.2016 року у даній справі відкрито провадження та вказану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 серпня 2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі за позовом ОСОБА_2 до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Пайда Івана Івановича, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними ОСОБА_3 .

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №1195 від 29.10.2018 р., матеріали справи № 308/4142/16-ц підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв"язку із тим, що суддя Монич О.В. звільнена з посади судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області згідно Наказу №266/02-06 від 03.09.2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддею: Олексія Васильовича Фазикош.

Судом справа до розгляду призначалася неодноразово. На виклик суду позивач не з`являвся. Судові засідання у справі відкладалися через неявку сторін по справі, однак про час та місце справи такі були повідомлені належним чином.

Оскільки, поштові конверти з судовими повістками про виклик до суду позивача, які направлялися за адресою, що зазначена в позовній заяві, поверталися на адресу суду із поштовою відміткою «Такий не проживає», судом відповідно о ч.11 ст. 128 ЦПК України, розміщено повідомлення на офіційному сайті Ужгородського міськрайонного суду, про виклик в судове засідання сторін по справі, яке було призначено на 14 год. 45 хв. 24.10.2019 року.

Позивач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомляв, клопотань чи заяв на адресу суду від позивача не надходило.

Представник позивача, який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подавав.

Представник відповідача по справі МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином клопотань та заяв до суду не подавав.

Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином клопотань та заяв до суду не подавав.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач постійно не з`являється в судові засідання.

Третя особа, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином клопотань та заяв до суду не подавав.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом надсилались судові повістки на адресу вказану в позовній заяві. Інших засобів зв`язку позивачем не вказано. Позивачем не повідомлявся суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України».

Судом відповідно о ч.11 ст. 128 ЦПК України, розміщено повідомлення на офіційному сайті Ужгородського міськрайонного суду, про виклик в судове засідання сторін по справі, яке було призначено на 14 год. 45 хв. 24.10.2019 року.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а у ст. 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд при цьому констатує, що позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі не подавав.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: - належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; - повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль; - ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальний закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить. Таким чином, саме факт неявки позивача в судове засідання повторно, за наявності вищевикладених умов у їх сукупності є підставою для залишення позову без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд констатує, що позивач, його представник жодного разу починаючи з грудня 2018 року, в судове засідання не з`являлися, із жодними заявами чи клопотаннями до суду не зверталися. Слід також зазначити, що від позивача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. При цьому, такої заяви не надходило і від її представника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не виявляє жодної зацікавленості провадженням у її справі, недобросовісно користуються належними їй процесуальними правами та не виконує процесуальні обов`язки. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Разом з тим, позивач не цікавиться рухом позовної заяви, що свідчить про втрату позивачем інтересу до даної справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Слід вказати, на те, що наявність чи відсутність у позивача представника не обмежує і не позбавляє її процесуальних прав, а саме щодо участі у судовому засіданні при розгляді справи за її позовом особисто.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання.

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, встановлені норми ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 44, 130, 131, 210, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Пайда Івана Івановича, Державного підприємства «СЕТАМ» третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош