Справа № 502/2098/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участі секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа:

Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Шевченківська сільська рада Кілійського району

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Представника заявника 15.11.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 022429, виданого 29.04.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 14.04.2004 року № 199 на ім`я ОСОБА_1 . Вобґрунтування викладених вимог представник заявника зазначив, що згідно з державним актом на право приватної власності, на землю серія ІV-ОД № 022429, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 29.04.2004 року, передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5876). У зазначеному документі ім`я по-батькові заявника вказано як « ОСОБА_2 ». В паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Кілійським РС ГУДМС України, в Одеській області 22.03.2013 року ім`я, по-батькові заявника вказано, як « ОСОБА_3 ». На час оформлення зазначеного державного акту на право приватної власності на землю заявник не звернув уваги на правильність написання свого прізвища і лише після того, як він звернувся до землевпорядної організації з вимогою про державну реєстрацію земельної ділянки, була виявлена наявність помилки, яка перешкоджає йому присвоїти даній земельній ділянці кадастровий номер (зареєструвати її належним чином) та користуватися нею на власний розсуд, як то притаманно власнику речі, чим порушуються його права на вказану земельну ділянку. Після чого заявник звернувся до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру Одеської області з заявою про виправлення помилки в державному акті на право приватної власності на землю. Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру Одеської області листом № 944/138-18 від 12.10.2018 року на заяву ОСОБА_1 повідомив, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено.

Представник заявника, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява розгляд справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої він зазначає, що підтримує заявлені вимоги та просить розглянути справу без їх участі.

Представник Шевченківського старостинського округу № 1 виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої не заперечують проти задоволення заяви та просять розглянути заяву за відсутності представника.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 022429, виданого 29.04.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 14.04.2004 року №199, вбачається, що « ОСОБА_1 » передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,47 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 22.03.2013 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді, наданої ОСОБА_1 . відділом у Кілійському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області 12.10.2018 року, оскільки законодавством не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав.

Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Оскільки заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи не те, що заявник дійсно позбавлений змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючому документі, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,18,76-81, 263-265,293-294, 315-316 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 022429, виданого 29.04.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 14.04.2004 року №199 на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан