Справа №359/1509/19
Провадження №2/359/1468/2019
УХВАЛА

21 березня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позо-вом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

встановив:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить: визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №3341-40-VI від 9 липня 2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність ОСОБА_5 земельної ділянки; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :11:035:0023 від 6 березня 2017 року.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явив позов, що містить одночасно дві вимоги: про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, а також визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Вони є вимогами немайнового характеру. За їх пред`явлення йому належало сплатити судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок (768,40 * 2). Однак, позивач не приєднав до позовної заяви квитанцію про сплату ним судового збору.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встанов-лювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ч.2 ст.187, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання ним копії ухвали судді для сплати судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначеного недоліку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець