Справа № 468/1144/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання - Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/1144/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на Ѕ частину будинку, який належить сторонам на праві спільної сумісної власності. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 25.02.1984 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.03.2002 року. В період шлюбу ними було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.1986 року. 20.08.1998 року Добренською сільською радою Баштанського району Миколаївської області видано на ім`я відповідача свідоцтво на право особистої власності на вказаний будинок. На даний час відповідач створює позивачу перешкоди у праві користування вказаним житловим будинком. На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, зазначивши, що відповідач стала чинити йому перешкоди у користуванні спірним будинком з серпня 2019 року.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, при цьому підтвердила що спірний будинок було придбано ними в період шлюбу та періодично до 2019 року позивач повертався на проживання до даного будинку, але в 2019 року через погіршення відносин відповідач почала заперечувати проти проживання позивача в будинку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про шлюб між сторонами; світлокопію довідки КП «Баштанське РБТІ» від 27.08.2019 року № 212; світлокопію договору купівлі-продажу від 28.08.1986 року; світлокопію виписки з рішення виконавчого комітету Добренської сільської ради Баштанського району від 27.03.1998 року № 15; світлокопію свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.08.1998 року; світлокопію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.03.2002 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.09.2019 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 25.02.1984 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.03.2002 року. В період шлюбу сторонами було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.1986 року, в якому покупцем вказаного будинку виступила відповідач ОСОБА_2 20.08.1998 року Добренською сільською радою Баштанського району Миколаївської області було видано на ім`я відповідача свідоцтво на право особистої власності на вказаний будинок. З 2019 року відповідач створює позивачу перешкоди у праві користування вказаним житловим будинком.

Відповідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, положення якого діяли на час виникнення спірних правовідносин (у відповідній редакції) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірна нерухомість була придбана в період шлюбу сторін - вона є спільною сумісною власністю сторін.

Як встановлено в ході судового розгляду - сторони жодних домовленостей про відступ від принципу рівності часток у спільному сумісному майні не досягали.

Оскільки частки сторін у праві власності на спірну нерухомість є рівними та становлять по 1/2 частині кожному, у зв`язку з чим за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Не змінює вказаних висновків суду про необхідність задоволення позову той факт, що з часу розірвання шлюбу між сторонами пройшло більше 17 років.

Частиною третьою статті 29 КпШС України передбачалося, що для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Згідно зі статтею 11 КпШС України у тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він обчислюється, якщо інше не встановлено законом, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Аналогічний порядок обчислення перебігу позовної давності визначено й частиною другою статті 72 СК України.

Оскільки судом встановлено, що права позивача на користування спірним будинком відповідачем почали порушуватися з 2019 року, тому зазначене вказує на те, що на час звернення позивача до суду із вказаним позовом не спливла встановлена законом позовна давність для звернення до суду.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на доведеність позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яке є спільною сумісною власністю сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 04.11.2019 року.

суддя: