ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

справа № 520/443/19

провадження № 22-ц/813/4148/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів: Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2019 року у складі судді Васильків О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», про стягнення збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1-61).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.72-73).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, направивши цивільну справу за встановленою підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси для продовження розгляду справи (а.с.83).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення прийшов до помилкового висновку, що справа підсудна Київському районному суду м.Одеси, не врахувавши положення ч.1 ст. 27 ЦПК України щодо підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, в той час як вона (відповідач) зареєстрована та проживає у Приморському районі м.Одеси.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. При цьому, позивач послався на положення ч.6 ст.28 ЦПК України, яка передбачає правила альтернативної підсудності, зокрема, за місцем завдання шкоди, чим він (позивач) і скористався, звернувшись до Київського районного суду м.Одеси, оскільки ДТП мало місце у Київському районі м.Одеси (а.с.105-106).

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи не надходив.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 та третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явилися, клопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність, з огляду на положення ч. 2 ст.369 ЦПК України (а.с.114,115,116).

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_3 .В ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідачки з позовними вимогами про стягнення збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1-5).

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК України).

Частиною 1 ст.27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (загальне правило).

Статті 28-30 ЦПК України встановлюють виключення із загального правила територіальної підсудності.

Так, за змістом ч.6 ст.28 ЦПК України позови про відшкодуванням шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу.

Альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу.

Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачу більш сприятливий режим для участі в судочинстві (наприклад, зменшуються витрати часу на звернення до суду, що, у свою чергу, може вплинути на оперативність розгляду справи).

Отже, право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене, оскільки процесуальний закон не передбачає виключень з нього.

Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

З тексту позовної заяви вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу завдана шкода, сталася у м.Одесі по вулиці Костанді на перехресті з вулицею Фонтанська дорога (а.с.1-5).

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 16 серпня 2018 року, що залишена без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Судом було встановлено, що ДТП сталася в м.Одеса по вул.Костанді на перехресті з вул.Фонтанська дорога (а.с.14,15-16).

За адміністративно-територіальним поділом вулиці Костанді та Фонтанська дорога відносяться до Київського району м.Одеси, тому справа підсудна Київському районному суду м.Одеси.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позовну заяву було вірно подано за вибором позивача - за місцем заподіяння шкоди майну позивача до Київського районного суду м.Одеси. Таким чином, позивач скористався своїм абсолютним правом, передбаченим ст.28 ЦПК України.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції врахував положення ст.28 ЦПК України та дійшов вірного висновку про підсудність справи Київському районному суду м.Одеси.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності під час відкриття провадження у справі є безпідставними і необґрунтованими, оскільки в даному випадку діють правила альтернативної підсудності, передбачені ст. 28 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно визначився із підсудністю, і, відкриваючи провадження, дотримався вимог процесуального права.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому підстави відповідно до ст.375 ЦПК України для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.28, 374,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков