Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 644/7228/16-ц

провадження № 61-30016св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області Давидов В`ячеслав Олександрович, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області Здоровко Олександр Іванович,

стягувачі: комунальне підприємство «Харківводоканал», комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року у складі судді Саркісян О. А. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області (далі - Орджонікідзевський ВДВС ГТУЮ в Харківській області) Давидова В. О., начальника Орджонікідзевського ВДВС ГТУЮ в Харківській області Здоровка О. І.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходиться судовий наказ, виданий 07 червня 2016 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова про стягнення з нього на користь комунального підприємства «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») боргу у розмірі 3 205,72 грн, та судового збору у розмірі 609,00 грн.

19 серпня 2016 року біля будинку № 1-В на вул. Бібліка у м. Харкові у нього було вилучено автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , без будь-яких правомірних на те документів; він не отримував постанови про арешт майна боржника, про розшук майна. Крім того, несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило його добровільно виконати судовий наказ у встановлений строк; державним виконавцем не враховано, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю.

У зв`язку з цим, з урахуванням уточненої скарги, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Давидова В. О. щодо не ознайомлення його з матеріалами виконавчого провадження 19 серпня 2016 року; не роз`яснення йому прав та обов`язків у виконавчому провадженні 19 серпня 2016 року; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 04 серпня 2016 року без з`ясування вартості майна та з порушенням вимог щодо співмірності розміру боргу і вартості майна; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 04 серпня 2016 року без визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності; не надіслання копії постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 04 серпня 2016 року у строк з 05 серпня 2016 року; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 04 серпня 2016 року з порушенням строків; безпідставне винесення постанови про розшук майна боржника від 04 серпня 2016 року; ненадання строку на самостійне погашення боргу 19 серпня 2016 року; відмови у задоволенні клопотання про відкладення виконавчих дій 19 серпня 2016 року; відмови у зверненні стягнення на грошові кошти боржника 19 серпня 2016 року; незаконне вилучення майна, а саме автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 19 серпня 2016 року; безпідставне передання майна-автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 19 серпня 2016 року на зберігання особі, яка не має на це права; недотримання вимог підпунктів г та ґ пункту 4.2.1. Інструкції з вчинення виконавчих дій; залучення до опису та вилучення майна 19 серпня 2016 року у якості понятих осіб, які мають особисту заінтересованість у провадженні виконавчих дій і пов`язані з учасниками виконавчого провадження підлеглістю та підконтрольністю. Визнати незаконною постанову про розшук майна боржника від 04 серпня 2016 року, визнати незаконною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 серпня 2016 року, визнати незаконним акт опису й арешту майна, складений 19 серпня 2016 року.

Також заявник просив визнати неправомірними дії начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровка О. І щодо відмови у задоволенні його клопотання про закінчення виконавчого провадження № 51807344, яка викладена в листі від 30 серпня 2016 року № 15912, що є порушенням вимог частини першої статті 6, частини першої статті 11, пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», визнати неправомірними дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидова В. О. щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчого документу, якого не існує, а саме судового наказу № 2-н-2-2135, виданого 27 листопада 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, що є порушенням статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», повторного винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 29 серпня 2016 року, повторного накладення арешту на автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 29 серпня 2016 року, повторної заборони на його відчуження 29 серпня 2016 року, повторного складення акту опису й арешту майна 29 серпня 2016 року, повторного опису вказаного автомобіля 29 серпня 2016 року та повторного передання його на зберігання ОСОБА_2 29 серпня 2016 року, що є порушенням частини другої статті 19 Конституції України; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 29 серпня 2016 року без з`ясування вартості майна та з порушенням вимог щодо співмірності розміру боргу і вартості майна, що є порушенням частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 29 серпня 2016 року без визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, що є порушенням частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»; ненадання йому можливості запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, що є порушенням частини другої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»; передання майна - автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 29 серпня 2016 року на зберігання невідомій особі, що є порушенням частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»; не вказання в акті опису й арешту майна від 29 серпня 2016 року паспортних даних зберігача, його місця проживання, відмітки про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, що є порушенням вимог підпунктів г та ґ пункту 4.2.1 Інструкції з вчинення виконавчих дій; залучення до опису та вилучення майна 29 серпня 2016 року у якості понятих осіб, які мають особисту заінтересованість у провадженні виконавчих дій і пов`язані з учасниками виконавчого провадження підлеглістю та підконтрольністю, що є порушенням частини третьої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати незаконною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 серпня 2016 року, визнати незаконним акт опису й арешту майна, складений 29 серпня 2016 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії державного виконавця щодо арешту, опису та вилученню майна боржника є правомірними, виправдані метою примусового виконавчого провадження.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, підстав для її скасування немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову про задоволення скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не розглянули усі вимоги скарги; державний виконавець не ознайомив боржника з матеріалами виконавчого провадження; не роз`яснив його прав та обов`язків; суди не врахували, що постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження винесена з порушенням вимог щодо співмірності розміру боргу і вартості майна, а також без визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності; державний виконавець не надсилав боржнику копії постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; боржнику не надали строк для добровільного погашення боргу та відмовили у задоволенні клопотання про відкладення виконавчих дій; не звернув стягнення на грошові кошти боржника, незаконно вилучив майно та передав на зберігання особі, яка не має на це права.

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому КП «Харківводоканал» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що на виконанні Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходився судовий наказ, виданий 07 червня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з нього на користь КП «Харківводоканал» боргу у розмірі 3 205,72 грн, та судового збору у розмірі 609,00 грн.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 28 липня 2016 року було відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу № 644/10254/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» 3 205,72 грн боргу за надані послуги та 609,00 грн судового збору. Строк для добровільного виконання було встановлено до 04 серпня 2016 року.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримав 16 серпня 2016 року, і до 19 серпня 2016 року боржник не звертався до державного виконавця чи начальника ВДВС з клопотаннями про відкладення виконавчих дій та надання додаткового часу для добровільного виконання судового рішення.

У наданий для добровільного виконання строк боржник не виконав судовий наказ.

04 серпня 2016 року державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника, а також постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

04 серпня 2016 року було винесено постанову про розшук майна боржника.

Актом опису та арешту майна від 19 серпня 2016 року державним виконавцем було описане та вилучене майно боржника - автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 .

22 серпня 2016 року державний виконавець направив акт опису та арешту майна від 19 серпня 2016 року ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, який він отримав особисто 26 серпня 2016 року, про що свідчить підпис на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення.

29 серпня 2016 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження за зведеним виконавчим провадженням та складено акт опису та арешту майна за зведеним виконавчим провадженням.

Вказана постанова у встановленому законом порядку простою кореспонденцією була направлена боржнику 29 серпня 2016 року, про що свідчить супровідний лист та запис в журналі реєстрації вихідної кореспонденції.

22 серпня 2016 року виконавче провадження з виконання судового наказу № 644/10254/15-ц було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 52019936 з виконання судових наказів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») на загальну суму 19 451,18 грн, які перебували на примусовому виконанні з 2014 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з статтею 383 ЦПК України 2004 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому числі вправі накладати арешт на майно боржника (пункт 5, 6 частини третьої статті 11).

У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок накладення арешту регламентований статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», за якою арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копію такої постанови державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження та боржнику. Ця постанова може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивосте майна, його значення для власника чи володільця, необхідність використання та інших обставин.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акту опису майна видається боржнику, стягувачу, а у разі якщо обов`язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Встановивши, що всі постанови, які державний виконавець виносив при здійсненні виконавчих дій у встановленому законом порядку простою кореспонденцією були направлені своєчасно (в той же день) боржнику ОСОБА_1 , про що свідчать записи в журналі вихідної кореспонденції, а також врахувавши наявність декількох невиконаних судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги на загальну суму 25 592,49 грн, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця щодо арешту, опису та вилученню майна боржника є правомірними, виправдані метою примусового виконавчого провадження.

Доводи скарги про відсутність оцінки вартості арештованого майна, не врахування того, що автомобіль є спільною сумісною власністю, переданий невідомій особі, не знайшли свого підтвердження, оскільки арештований і вилучений автомобіль на реалізацію не направлявся, переданий був на зберігання з дотримання вимог закону; автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно з електронною базою даних ДАІ зареєстрований за ОСОБА_1 , а його дружина мала лише право керування автомобілем, тому у державного виконавця були відсутні підстави для внесення до суду подання для визначення частки боржника у арештованому майні.

Крім того, дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Здоровка О. І. щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 51807344, також є правомірними, оскільки в ухвалі суду про скасування судового наказу була допущена описка в номері наказу, який скасовується. Виконавче провадження було відкрите на виконання судового наказу № 644/10254/15-ц, а в ухвалі від 25 серпня 2016 року йшлося про скасування наказу № 644/10452/15ц. 30 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова була виправлена описка в ухвалі про скасування судового наказу і негайно після надання її заявником до Орджонікідзевського ВДВС ГТУЮ в Харківській області була винесена постанова 05 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження та припинення чинності постанов про арешт майна, арешт коштів та розшук майна.

Крім того, 05 вересня 2016 року були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості в розмірі 8 128,99 грн та 11 322,19 грн у зв`язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до фактичних обставин, викладених у скарзі, яким надана оцінка судами першої та апеляційної інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко