Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 305/459/19

провадження № 61-18820ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та громадської організації «Проти придурків та ідіотів» на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року та постанову Закарпатської апеляційного суду від 23 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 та громадської організації «Проти придурків та ідіотів» до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» «Санаторій «Гірська Тиса» про визнання права, визнання відповіді недійсною, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування збитків, матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 та громадська організація «Проти придурків та ідіотів» (далі - ГО «Проти придурків та ідіотів») в особі її голови ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» «Санаторій «Гірська Тиса» (далі - ТОВ «Готіс» «Санаторій «Гірська Тиса») та просили визнати право ОСОБА_1 на об`єктивну, всебічну і вчасну перевірку Закарпатською філією ТОВ «Готіс» «Санаторій «Гірська Тиса» його заяви від 23 червня 2018 року, право ОСОБА_1 на отримання від відповідача послуг із санаторно-курортного лікування «У зручний для прийняття відповідачем заїзд» з оплатою послуг Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації шляхом укладання тристоронньої угоди, право ОСОБА_1 на отримання відповіді на його звернення від 23 червня 2018 року по суті звернення, просив визнати недійсною відповідь відповідача від 27 липня 2018 року № 515, зобов`язати відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 23 червня 2018 року та надати відповідь відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2017 року №110, зобов`язати відповідача відшкодувати матеріальну шкоду - збитки, завдані незаконними діями відповідача, у зв`язку з порушенням порядку розгляду його звернення від 23 червня 2018 року в сумі 14 419,51 грн, зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду в сумі 20 865,00 грн, а також стягнути в його користь з відповідача витрати з підготовки та подачі цього позову в сумі 1 071,97 грн.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року відмовлено у позові.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 липня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у жовтні 2019 року, ОСОБА_1 та ГО «Проти придурків та ідіотів», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України закріплено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Однак, таке право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним, скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.

Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Всі мотивування особи, яка подає касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій і не потребують додаткового перегляду.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,ціну позову, яка не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та громадської організації «Проти придурків та ідіотів» на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року та постанову Закарпатської апеляційного суду від 23 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 та громадської організації «Проти придурків та ідіотів» до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» «Санаторій «Гірська Тиса» про визнання права, визнання відповіді недійсною, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування збитків, матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв