Справа №296/3910/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Глущенко Я.В.,

розглянув скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Рейди Л.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за судовим наказом №2-н-726/11 від 21.03.2011 року, виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості, неправомірними; визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №47355036 від 18.01.2019 року, незаконною та скасувати її; зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження за судовим наказом №2-н-726/11 від 21.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 2318,09 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та витрат підприємства з оплати судового збору у розмірі 30,00 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. від 30.08.2019 року цивільну справу за вищезазначеною скаргою передано для розгляду за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

В судове засідання учасники справи та державний виконавець не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, державний виконавець надав клопотання про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки до суду не надав .

Згідно ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Корольовському відділі державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження №47355036 з примусового виконання судового наказу №2-н0726/11 від 21.03.2011 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира 27.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 2318,09 грн. станом на 01.02.2011 року та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн.

Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Рейди Л.А. від 18.01.2019 року вищезазначений виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховної Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З оскаржуваної постанови державного виконавця вбачається, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, відсутні рахунки в установах банків та за ним зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці банку.

Разом з тим, лише отримання державним виконавцем відомостей з реєстраційних установ про відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державний виконавець не використав усіх наданих йому повноважень для здійснення неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі заходів примусового виконання рішень, які передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням, звернення стягнення на майно боржника (кошти та інші цінності), його вилучення та примусової реалізації, зокрема і на нерухоме майно боржника, право власності на яке за ним не зареєстровано в установленому законом порядку (ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищенавдене, судом встановлено, що державним виконавцем було безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу, чим порушено його законні права, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 259-261, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Рейди Л.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за судовим наказом №2-н-726/11 від 21.03.2011 року, виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості неправомірними.

Визнати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Рейди Л.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №47355036 від 18.01.2019 року, незаконною та скасувати її.

Зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження за судовим наказом №2-н-726/11 від 21.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 2318,09 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та витрат підприємства з оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: