Провадження № 2/325/374/2019
Справа № 325/1704/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом, в якому просить визнати недійсним іпотечний договір № 804-04/Z-07 від 03.12.2007 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ОСОБА_2 . Позов обґрунтований тим, що у власності позивача за адресою: АДРЕСА_1 є земельна ділянка. В період шлюбу позивач та відповідач Байбари на вказаній земельній ділянці побудували житловий будинок, який оформлений за відповідачем і став предметом іпотеки без відома позивача для забезпечення кредитного договору, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та позичальником ОСОБА_2 про надання останньому кредиту в сумі 16200,00 доларів США на строк до 29.11.2011.

До відкриття провадження у справі до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю, крім цього будинку іншого житла родина не має, а кредитний та іпотечний договори чоловік ОСОБА_2 уклав без згоди дружини ОСОБА_1 В липні 2019 року позивач дізналась, що право вимоги за кредитним договором буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні). У зв`язку з цим, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки покупець права вимоги за кредитним договором може звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки ще до того, як судом буде вирішена ця справа.

Відповідно до положень ст.153 ЦПК України, розгляд заяви проведений судом без виклику учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Пунктом 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , який перебуває у шлюбі із позивачем ОСОБА_1 , а також, що земельна ділянка за цією адресою належить ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.08.2019 року відомості про обтяження іпотекою зареєстровано в реєстрі за № 6149848 від 03.12.2007 року, іпотекодержателем визначено ПАТ «Дельта Банк».

Як свідчить лист ПАТ «Дельта Банк» від 21.06.2019 року, банком були призначені торги з реалізації права вимоги за кредитним договором № 804-04/К-07 від 03.12.2007 року на 17.07.2019 р. З цього листа, також встановлено, що банк знаходиться в стадії ліквідації, та повноваження здійснюються Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до ст..51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд здійснює продаж права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. Продаж права вимоги не є продажом майна, що є предметом іпотеки, а є уступкою права вимоги за зобов`язаннями, що належать ПАТ «Дельта Банк», новому кредитору в обсязі, що будуть існувати на момент вчинення дій із набуття останнім права вимоги, в результаті продажу права вимоги за кредитами до нового кредитора перейдуть права й обов`язки в тому обсязі, які має ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до положень частини 6 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

В даній заяві позивач просить забезпечити позов про визнання недійсним договору іпотеки житлового будинку, саме шляхом накладення арешту не на право відчуження права вимоги за кредитом, а на об`єкт нерухомості, що, при задоволенні судом, не вплине на функції Фонду як державного органу на здійснення покладених на нього Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язків.

Продаж права вимоги за кредитним договором як такий не впливає на реалізацію власником свого права власності на майно, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження майном, так як на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається відчуження права вимоги за кредитами, а не відчуження самого майна.

Однак, новий кредитор, відповідно до розділу 2 спірного іпотечного договору матиме право на звернення стягнення на майно у випадку невиконання основного зобов`язання.

Позивач звернулась із вказаним позовом, захищаючи своє право власності на предмет іпотеки житловий будинок.

Враховуючи те, що можлива реалізація кредитором права на звернення стягнення на житловий будинок за договором іпотеки, який оскаржується, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права позивача, за захистом якого вона звернулася, в разі задоволення позову, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Вирішуючи заяву суд, також, виходить з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити захист права позивача в разі задоволення позову.

Наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам збитки. А також, враховуючи, що позивач має зареєстроване місце проживання, є власником земельної ділянки, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачам, в разі їх спричинення забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 258, 259, 260 ЦПК України, ст..ст. 4, 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

задовольнити повністю заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набрала законної сили 18.10.2019 року.

Дата видачі ухвали 18.10.2019 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання з наступного дня після її прийняття і до 19 жовтня 2022 року.

Суддя О.П. Пантилус