ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/630/19

Провадження № 22-ц/818/4593/19

29 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Тичкової О.Ю., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуПАТ НАСК «Оранта» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року (суддя Букреєва І.А.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

встановив:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що 03.04.2018 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 по вул. Академіка Павлова 20Б, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Honda Аccord номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив п.п. 12.1, 3.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 07.09.2017 року №AK/7139008.

Відповідно до ремонтної калькуляції, проведеної страховою компанією ПАТ «HACK «ОРАНТА», вартість ремонту автомобіля Honda Accord становить 22 883, 78 грн., але з урахуванням вартості відновлювального ремонту розмір матеріального збитку становить 12 651, 68 грн.. На неодноразові звернення позивачки щодо проведення страхової виплати, компанія коштів не сплатила, посилаючись на те, що випадок не є страховим.

Згідно висновку оцінювача ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонтних робіт та витрати на матеріали і запчастини складають 27 722 грн.

Відповідно до акту надання робіт- послуг автомобільного транспорту Honda Accord та протоколу (акта) огляду від 31.05.2018 року, розмір матеріальної шкоди транспортного засобу марки Honda Accord з номерним знаком НОМЕР_2 становить 27 722 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 спричинена матеріальна шкода у розмірі 27 722 грн., яку вона просила відшкодувати наступним чином: ПАТ «HACK «ОРАНТА» - 12 651, 68 тис грн., відповідно до ремонтної калькуляції, проведеної страховою компанією. З ОСОБА_2 , як завдавача шкоди стягнути 27 722,00 грн. - 12 651, 68 грн. = 15 070,32 грн.

Крім того, просила стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» пеню на суму боргу 12651,68 грн. за 146 днів (с 23.08.2018 по 16.01.2019 виходячи з розміру пені 2 облік. ставки. НБУ в рік становить = 1 816, 55 грн., 749,42 грн. інфляційного збільшення суми боргу та три проценти річних за період з 23 серпня 2018 року по 16 січня 2019 року, тобто 151,84 грн.

Також просила стягнути з ОСОБА_2 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, просила стягнути з ПАТ « НАСК Оранта» на її користь витрати на оплату судового збору 768 грн. 40 коп. та з ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 12 651грн. 68 коп., пеню у сумі 1 816 грн. 55 коп, інфляційне збільшення суми боргу - 749 грн.42 коп. та 3 проценти річних у сумі 151 грн. 84 коп., витрати на оплату судового збору 768 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріального збитку - 15 070 грн. 32 коп. та у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди кошти у розмірі 2 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким у задоволенні позову до ПАТ «HACK «ОРАНТА» відмовити в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підстав для здійснення страхового відшкодування немає, оскільки тимчасово ввезені транспортні засоби можуть використовуватись на митній території України виключно тими громадянами, які їх ввезли в Україну і відповідальність яких є застрахованою. ОСОБА_2 не ввозив автомобіль в Україну, його відповідальність в розумінні закону не є застрахованою.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги до ПАТ «HACK «ОРАНТА» суд першої інстанції посилався на те, що 03.04.2018 року у ОСОБА_2 був наявний реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія, що відповідно до законодавства України є достатньою підставою для керуванням ним.

Судова колегія не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 03.04.2018 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 по вул. Академіка Павлова 20Б, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Honda Аccord номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив п.п. 12.1, 3.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 07.09.2017 року №AK/7139008, страхувальником є ОСОБА_4 ( а.с. 44 ).

Постановою Московського районного суду м. Харкова у справі №643/4405/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб зареєстровано на території Литовської республіки.

У Законі України "Про страхування" від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР зі змінами встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини першої статті 7). Закон "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.1004 року N 1961-IV (далі - Закон N 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 2 полісу АК/7139008 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07 вересня 2017 року страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Згідно із пунктом 1.4 статті 1 Закону N 1961-IV особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пунктом 1.6 статті 1 Закону N 1961-IV передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до положень статті 15 Закону України "Про дорожній рух" - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, у редакції чинній на час вчинення ДТП, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний талон на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства та умов укладеного між сторонами договору, вбачається, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У справі, що переглядається, установлено, що під час вчинення ДТП, водієм автомобіля марки Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 , був відповідач ОСОБА_2 , який мав посвідчення водія, реєстраційний талон на транспортний засіб, тобто він керував транспортним засобом відповідно до вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху. Разом з тим матеріали справи свідчать про те, що автомобіль, яким він керував, перетнув митний кордон України в режимі тимчасового ввезення до 1 року (а. с. 50).

Це означає, що режим використання вказаного автомобіля, крім вищезазначених вимог, повинен узгоджуватись з нормами Митного Кодексу України.

Згідно з 4. ст. 380 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною першою статті 109 МК передбачено, що за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа:1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Наведена норма відповідає положенням пункту (b) I Додатка "C" Конвенції про тимчасове ввезення, відповідно до якої транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

В справі відсутні докази щодо надання дозволу органом доходів та зборів на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля марки Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

За такого є слушними доводи апеляційної скарги ПАТ «HACK «ОРАНТА» щодо того, що водій автомобіля марки Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 ОСОБА_2 на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем зазначеного транспортного засобу.

Одночасно не заслуговують на увагу доводи позову, з якими погодився суд першої інстанції, щодо того, що наявність у відповідача ОСОБА_2 посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб свідчить про його правомірне користування.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону N 1961-IV не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

Висновок суду про те, що ст. 37 Закону N 1961-IV не передбачено такої підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування як відсутність страхового випадку, здійснений без урахування вимог п.6 ч.1 ст. 991 ЦК України, якою встановлено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом.

Згідно з п.32.1 ст.32 Закону N 1961-IV відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Оскільки страховий випадок не настав, то для страховика і не виникла цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначене, положення ст. 6 Закону N 1961-IV, відсутні правові підстави вважати що ДТП, яке відбулося 03.04.2018 року за участю автомобіля Volkswagen Passat номерний знак ANV НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , є страховим випадком, а тому у ПАТ «HACK «ОРАНТА» не настав обов`язок щодо виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7139008.

Оскільки факт завдання шкоди позивачу не є страховим випадком, то потерпіла не позбавлена права вимагати відшкодування такої шкоди на підставі загальних правил, передбачених ЦК України, тобто на підставі ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на відшкодування матеріальної шкоди, пені, інфляційного збільшення суми боргу, 3 відсотків річних та витрат на оплату судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в ці частині.

Рішення суду в частині стягнення коштів з відповідача ОСОБА_2 сторонами не оскаржувалося, судовою колегією не переглядалося.

Згідно п.п.1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ПАТ «HACK «ОРАНТА» - задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на відшкодування матеріальної шкоди, пені, інфляційного збільшення суми боргу, 3 відсотків річних та витрат на оплату судового збору - скасувати.

Ухвалити нове рішення. яким позов ОСОБА_1 до ПАТ «HACK «ОРАНТА» про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без задоволення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді: О.Ю.Тичкова

А.І.Овсяннікова