ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7242/19 Справа № 182/3493/19 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/3493/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Нікопольська міська рада, Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко Ігор Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року, яка ухвалена суддею Рунчевою О.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме просила встановити юридичний факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Нікопольська міська рада, Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко Ігор Миколайович про встановлення юридичного факту, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, оскільки із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право. Роз`яснено заявниці ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Крім того судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що спір про право відсутній, оскільки відсутні інші спадкоємці або особи, які заінтересовані щодо спадщини. На думку заявниці, виявити факт пов`язаного з вирішенням спору про право можливо було б лише після відкриття провадження по справі, тому вважає, що суд першої інстанції не об`єктивно та упереджено оцінив усі наявні докази по справі. В зв`язку з чим просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що з заявлених вимог вбачається спір про право.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщин, в обґрунтування поданої заяви посилається на те, що постановою приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що у визначений законом строк з заявою про відкриття спадщини вона не зверталась, та не надані докази спільного проживання зі спадкодавцем.

Зі змісту заяви та поданих до неї документів вбачається, що спір про право на спадщину за закономвідсутній і не вбачається в подальшому, оскільки відсутні інші спадкоємці або особи, які заінтересовані щодо спадщини.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі,суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, як підставу для відмови у відкритті провадження у справі.

З наведеного слідує, що відмова ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі без законних на те підстав, є порушенням її конституційних прав в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України, а саме згідно до ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року скасувати та направити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Нікопольська міська рада, Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко Ігор Миколайович про встановлення юридичного фактудо суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: