Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Маріупольської міської ради, в якому просив встановити факт його проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 1987 року по 25.05.2019 року, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати його спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що починаючи з 1987 року він проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні сімейні права та обов`язки, піклувались один за одним. Після смерті ОСОБА_2 , він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадкування за законом, оскільки не перебував з померлою в зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності, до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Маріуполі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.05.2019 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №818.

Згідно довідки від 27.06.2019 року №1878/02-14, виданої державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану №16.3-5-6323 від 17.10.2019 року, повідомлено про відсутність актового запису про шлюб та розірвання шлюбу складених на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з акту №199, виданого 09.07.2019 року головою КСН МКР «232 квартал», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті останньої, тобто до 25 травня 2019 року, що також підтверджується підписами сусідів.

Також суду надані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з 1990 року за адресою: АДРЕСА_1 , ведення ними спільного господарства, тобто перебування у фактичних шлюбних стосунках. Після смерті ОСОБА_2 позивач залишився проживати у вказаному будинку.

Крім того, до матеріалів справи були долучені спільні фотознімки ОСОБА_2 (померлої) та позивача ОСОБА_1 , які також підтверджують їх спільне проживання.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Враховуючи, що юридичний факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 1987 року по 25.05.2019 року (на час відкриття спадщини) за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, за таких обставин, на підставі ст.315 ЦПК України, позов в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що позивач, в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена нотаріальна справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64385384 від 27.06.2019 року.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст.1264 ЦК України закріплено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови №7 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у правах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч.1, 4 ст.206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги, що факт спільного проживання позивача з померлою ОСОБА_2 понад п`ять років знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, про можливість визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268, 1217, 1264, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 12, 76, 77, 81, 200, 206, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 1987 року по 25.05.2019 року, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Пустовойт