Справа № 199/8840/19
УХВАЛА

31.10.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просив суд вжити заходів забезпечення позову, який він має намір подати до суду та заборони будь-яким особам, в тому числі державним реєстраторам та/або нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно внесення змін до відомостей щодо овариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС" ().

В обгрунтування даної заяви він посилався на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЕКСПРЕС», оформлене Протоколом №27 від 02 жовтня 2017 року, та на підставі особистої заяви про прийняття на роботу, ОСОБА_1 , було призначено на посаду генерального директора ТОВ «ЕКСПРЕС». Відповідно до Наказу №08-к від 04 жовтня 2017 року, з тієї самої дати він приступив до виконання обов`язків генерального директора ТОВ «ЕКСПРЕС». Наказом №26-к від 18.09.2018 року його було звільнено з даної посади, однак причини звільнення йому не повідомили. На даний час ОСОБА_1 має намір подати до суду позовну заяву із вимогами скасувати наказ № 26-к від 18 вересня 2018 року про звільнення генерального директора ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_1 та поновити його на роботі на посаді генерального директора ТОВ «ЕКСПРЕС» (), а також допустити негайне виконання рішення про поновлення на роботі.

У зв`язку з чим, подав заяву про забезпечення позову, оскільки на його думку, заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій в ЄДРЮОФОП стосовно ТОВ «ЕКСПРЕС» буде сприяти ефективноу захисту, що забезпечить поновлення його порушених прав та інтересів як позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.02.2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що позивачем не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову та яким чином заборона реєстраційних дій ТОВ «ЕКСПРЕС» вплине на захист його інтересів, враховуючи, що позовними вимогами із якими він має намір звернутися до суду є скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді директора, однак забезпечення даного позову вплине на господарську діяльність ТОВ «ЕКСПРЕС».

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: