ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/953/19

Головуючий у першій інстанції Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1354/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Самойленком Миколою Дмитровичем, на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2019 року (місце ухвалення м. Ніжин, дата складання повного тексту 27.08.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Чернігівобленерго», ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_1 є власником буд АДРЕСА_1 та споживачем послуг електропостачання, які отримує відповідно до укладеного між сторонами договору користування електроенергією № 96 від 22.11.2011. Позивач в позові зазначає, що 02.04.2018 до його домогосподарства увірвалися незнайомі особи, які не представились та не надали документи на підтвердження повноважень, на що отримали відмову позивача про допуск до помешкання. Через декілька днів енергопостачання до будинку було припинено, внаслідок існування заборгованості. Про цей випадок позивачем було повідомлено дільничого та звернення на гарячу Урядову лінію, Ніжинський РЕМ щодо неправомірності дій працівників РЕМ, позивач вимагав терміново поновити енергопостачання, чого зроблено не було та стало підствою для звернення до суду. Крім того, позивач посилається на переплату (понад 1 500,00 грн), яка відображена у квитанціях та підтвердилась після зняття показників лічильника.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.08.2019 позовні вимоги до ТОВ «Енера Чернігів»- залишено без розгляду(а.с. 78).

Враховуючи уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив визнати дії відповідача ПАТ «Чернігівобленерго» неправомірними щодо відключення від енергопостачання ОСОБА_1 з 11.04.2018 по 13.06.2018 та стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.08.2019 в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Чернігівобленерго» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що внаслідок не допуску позивачем працівників енергопостачальної компанії до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду), фіксації даного факту у встановленому порядку в акті про недопуск, надання даного акту позивачу, яким не забезпечено протягом пяти робочих днів від дня отримання акта про недопуск представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступу до свого об`єкта для обстеження засобу обліку, наявні підстави для висновку, що у постачальника електроенергії виникло право на відключення електропостачання позивача ОСОБА_1 , тобто ПАТ «Чернігівобленерго» дотримано порядок повідомлення про відключення та порядок відключення споживача від електроенергії, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду адвокат Шостак М.Д. Самойленко М.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 22.08.2019 повністю, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

За доводами скарги рішення суду є незаконним та необґрунтованим. У скарзі заявник посилається, що споживач не допустив представників відповідача до будинку через ті обставини, що вони не представились, не надали документи про повноваження. Зайшли у двір споживача, вели себе не належним чином, принижували честь та гідність позивача, тому він не допустив їх до засобу обліку електричної енергії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.08.2019 залишити без змін. В обґрунтування посилається на те, що позивач, як споживач електроенергії, зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостаачальника до будинку за місцем проживання для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки. Крім того, у відзиві посилається на те, що відсутність у позивача заборгованості за спожиту електроенергію не спростовує висновку суду, оскільки відключення від електропостачання проведено саме через недопуск позивача представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно договору дарування житлового будинку від 10.04.2008 (а.с. 6).

Згідно договору № 96 про користування електричною енергією від 22.11.2011 ОСОБА_1 є користувачем електричної енергії за вказаною вище адресою, яку надає енергопостачальник ПАТ «Чернігівобленерго» (а.с. 9).

Матеріали справи містять копії квитанцій щодо сплати за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_2 , з яких вбачається, що на кінець березня 2018 року існувала переплата в розмірі 1996,80 грн (а.с. 14), у серпні 2018 року 1532,10 грн, у жовтні 2018 року 1515,00 грн (а.с. 15).

У відомостях обліку показань лічильників та вручення рахунків на оплату електроенергії у побутових споживачів за січень березень 2018 року відсутні відомості про зняття показання лічильника за адресою: АДРЕСА_2 , та відсутній підпис споживача ОСОБА_1 (а.с. 30-32).

02.04.2018 представниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено Акт № 000294 про недопуск представників ПАТ «Чернігівобленерго» до електроустановок споживача. В акті зазначено, що бригада енергопостачальника з метою проведення контрольного огляду засобів обліку споживача ОСОБА_1 , який не допустив до приладу обліку. Роз`яснено, що споживачу необхідно забезпечити допуск представника РЕМ протягом 5 робочих днів з моменту складання акту про не допуск згідно ПКЕЕН, інакше буде проведено відключення об`єкту (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що будинок позивача було відключено від електропостачання 11.04.2018.

Відповідно до повідомлення ПАТ «Чернігівобленерго» від 15.06.2018 № 14-278/01-06 вбачається, що 07.06.2018 після проведення контрольного огляду засобу обліку споживача персоналом Ніжинського РЕМ та зняття фактичних показів було виконано перерахунок. Станом на червень 2018 заборгованість за спожиту електроенергію відсутня, мається переплата 1532,10 грн за серпень.

13.06.2018 електропостачання до будинку було відновлено (а.с. 21).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки споживачем до будинку не було допущено працівників енергопостачальника для зняття контрольних показів лічильника, про що складено відповідний акт, та споживачу роз`яснено та попереджено про відключення електроенергії, якщо він не забезпечить протягом пяти робочих днів від дня отримання акта про недопуск представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступу до свого об`єкта для обстеження засобу обліку, а отже у постачальника електроенергії виникло право на відключення електропостачання позивача ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, судом зазначено, що відсутність у позивача заборгованості за спожиту електроенергію не спростовує висновку суду, оскільки відключення від електропостачання проведено саме через недопуск позивача представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду).

З висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують враховуючи наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що серед іншого споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено обов`язки та відповідальність споживачів енергії, а також, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватись нормативно - технічних документів та договору, оплачувати спожиту електричну енергію.

Згідно із частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Статтею 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку, а також уповноважених осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики для здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) за дотриманням вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії в порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі перешкоджання доступу зазначених представників та уповноважених осіб до енергетичних установок споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Договором № 96 про користування електричною енергією, укладеного між сторонами, визначені права та обов`язки споживача, серед яких п. 10 передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язується забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, які пред`явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об`єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки.

ПАТ «Чернігівобленерго», як на підставу правомірності дій щодо відключення домоволодіння позивача від електропостачання та відмови у задоволенні позову, посилається на Акт № 000294 про недопуск представників ПАТ «Чернігівобленерго» до електроустановок споживача, де попереджено споживача про відключення об`єкту від електропостачання, якщо він протягом 5 робочих днів не усуне допущені порушення, та з вказаним актом споживач послуг був ознайомлений в день складання акту.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

У випадку встановлення судом невідповідності зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточності формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеності підстав позову за кожною вимогою, це може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

З врахуванням наведеного доводи апеляційної скарги, що споживач не допустив представників відповідача до будинку через ті обставини, що вони не представились, не надали документів на підтвердження повноважень, зайшли у двір споживача, вели себе неналежним чином, принижували честь та гідність позивача, тому він не допустив їх до засобу обліку електричної енергії, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається, судом першої інстанції були допитані свідки працівники Ніжинського РЕМ, які пояснили, що для контрольного огляду лічильника електроенергії вони з`являлись до помешкання позивача, пред`являли документи, які підтверджують їх повноваження, але споживач ОСОБА_1 не допускав їх до засобу обліку електроенергії, про що було складено акт в присутності ОСОБА_1 , який його взяв, але не підписав.

Зазначені обставини не спростовані позивачем у належний спосіб, крім того позивачем до матеріалів позовної заяви при зверненні до суду першої інстанції з позовом додано Акт 000294 про недопуск представників ПАТ «Чернігівобленерго» до електроустановок споживача від 02.04.2018 (а.с. 13), де зазначено, що споживачу необхідно протягом 5 робочих днів з моменту складання акту про недопуск забезпечити допуск до засобів обліку електроенергії.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідно до п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, які були чинні на момент виникнення правовідносин, складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника (електророзподільного підприємства).

Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і посилання в апеляційній скарзі про недопуск до засобів обліку електроенергії з поважних причин, оскільки зазначеним обставинам судом першої інстанції надана належна оцінка з врахуванням доказів по справі, як це регламентовано ст. 80 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 23.10.2019.

Головуючий Судді :