Справа № 209/4003/18
Провадження № 2/209/316/19
15 жовтня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.
за участі: секретаря Міханько К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позову зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська № 156/2 від 12 травня 1983 року їй було видано ордер № 705 на право зайняття житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із чотирьох житлових кімнат, має загальну площу 82,5 кв.м. житлову площу 56,4 кв.м. До цієї квартири вона заселилася разом із членами своєї сім`ї: чоловіком, сином ОСОБА_3 , 1977 року народження, дочкою ОСОБА_4 , 1983 року народження, та дочкою ОСОБА_2 , 1984 року народження. Вони всі були зареєстровані у квартирі, а на її, позивачки, ім`я був відкритий особовий рахунок на квартиру. Син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , коли створили свої сім`ї, виїхали із квартири та знялися з реєстраційного обліку. Дочка ОСОБА_2 15 квітня 2011 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , і у 2013 році, забравши всі свої особисті речі та документи, виїхала із спірної квартири за місцем мешкання свого чоловіка. Більше до квартирі по АДРЕСА_1 з метою проживання вона не поверталася. В теперішній час вона, позивачка, одна проживає у квартирі. Крім неї, у квартирі залишається зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2 , яка не мешкає у квартирі більше п`яти років, в ній відсутні її речі та документи, вона не цікавиться квартирою, як приміщенням, що потрібно їй для проживання, не сплачує комунальні послуги, не приймає участь у витратах на утримання квартири та збереження її житлового стану. Вона зверталася до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку по квартирі, але вона відповіла, що не має для цього часу та бажання. Через реєстрацію відповідачки у спірній квартирі вона не може оформити житлову субсидію, і вимушена сплачувати комунальні послуги у повному обсязі, що ставить її у скрутне матеріальне становище у зв`язку із значним підвищенням тарифів на комунальні послуги. Вона ніколи не чинила відповідачці, яка залишила квартиру добровільно, перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Факт непроживання дочки у квартирі підтверджується актами про непроживання. Вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у квартирі по АДРЕСА_1 , бо вона відсутня у житловому приміщенні без поважних причини більше ніж шість місяців.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не заявила та не подала відзив на позовну заяву.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Гаркуші В.В. до суду надійшла заява з клопотаннями про розгляд справи за відсутності представника адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Позивач ОСОБА_1 у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що відповідачка є її дочкою. Квартира АДРЕСА_1 була виділена їй, її чоловікові та трьом дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Вони всі були зареєстровані та проживали у вказаній квартирі. Потім чоловік помер. Син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_11 створили свої сім`ї та виїхали з квартири, знявшись з реєстраційного обліку. Молодша дочка ОСОБА_2 також вийшла заміж та в 2013 році переїхала проживати до свого чоловіка до квартири по АДРЕСА_2. Де зараз мешкає дочка, їй невідомо. Не зважаючи на те, що відповідачка не мешкає у спірній квартирі з 2013 року, вона залишається зареєстрованою у квартирі. В теперішній час вона, позивачка, одна мешкає у квартирі. Їй важко оплачувати комунальні послуги по квартирі, але через реєстрацію відповідачки у квартирі, вона не може оформити житлову субсидію.
Вислухавши пояснення позивачки, пояснення свідка ОСОБА_11 , встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно зазначених вище особового рахунку та довідки ТОВ «ЄРЦ КП», особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відкритий на ім`я позивачки ОСОБА_1 , а відповідачка ОСОБА_2 є дочкою позивачки. Вказана квартира не приватизована, складається із чотирьох житлових кімнат, має загальну площу 82,5 кв.м. житлову площу 56,4 кв.м.
З 2013 року до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_2 не мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про непроживання від 04 квітня 2019 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири № 43 ( ОСОБА_5 ) та квартири № 64 (ОСОБА_12. ) будинку АДРЕСА_6 , та затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 35).
Те, що відповідачка не проживає у спірній квартирі більше, ніж шість місяців підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка надала показання про те, що вона є дочкою позивачки ОСОБА_1 та сестрою відповідачки ОСОБА_2 Квартира по АДРЕСА_1 була виділена матері на склад сім`ї із п`ятьох осіб. В ній мешкали мати, батько, брат ОСОБА_3 , вона, свідок, та сестра ОСОБА_2 . Батько помер. Вона у 2008 році вийшла заміж, а 10 травня 2011 року виписалася з квартири. Брат ОСОБА_3 купив власну квартиру та у 2018 році виписався з квартири. Відповідачка ОСОБА_2 також у 2011 році вийшла заміж, а у 2013 році переїхала проживати до свого чоловіка і більше до квартири не поверталася. В теперішній час у квартирі проживає тільки одна мати ОСОБА_1 Їй невідомо, де мешкає сестра ОСОБА_2 , вона з нею не спілкується і не має зв`язку. Відповідачці ніхто не перешкоджав мешкати у спірній квартирі. Враховуючи, що відповідачка до теперішнього часу зареєстрована у квартирі, мати не може оформити житлову субсидію.
В заявленому позові та в судовому засіданні позивачка стверджувала, що вона не чинила перешкоди відповідачці в проживанні у квартирі АДРЕСА_1 , і вона у свою чергу не виявляла бажання проживати за місцем реєстрації після того, як у 2013 році залишила квартиру та забрала всі свої особисті речі та документи. Вона не сплачувала і не сплачує комунальні послуги, не цікавився квартирою, як приміщенням, що потрібно їй для проживання.
Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.
Згідно з ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка ОСОБА_2 відсутня в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому є підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття її з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.
Повне судове рішення складено 24 жовтня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.