ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-з/818/389/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мухатаєва Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Поліщук Т.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 11.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 11.10.2018 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року скасовано в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року залишене без змін.

На адресу Харківського апеляційного суду 16.10.2019 надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі.

Обґрунтовуючи заяву, зазначено, що судом апеляційної інстанції було змінено рішення суду першої інстанції, але не було вирішено питання про перерозподіл судових витрат.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлялись про розгляд заяви, чия неявка відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Питання про перерозподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги не вирішувалось при прийнятті постанови Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Правило ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями передбачає, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Судам у п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами та доповненнями, роз`яснено, що якщо факт недоплати судового збору з`ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК (ст. 141 у чинній редакції ЦПК України) або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК (п 8 ч. 1 ст. 257 у чинній редакції ЦПК України).

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_3 було заявлено дві не пов`язані між собою вимоги майнового характеру, які підлягають оплаті за мінімальною ставкою кожна відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 був визначений у розмірі 1762 грн 00 коп.

Тобто, по 704,80 грн за кожну вимогу, а загалом 1409,60 грн.

ОСОБА_3 був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справах про стягнення аліментів.

За правилами пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у сумі 2114,40 грн.

ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

З метою забезпечення учасникам справи права на доступ до суду та недопущення перебігу розумних строків розгляду справи суд дійшов висновку про можливість вирішення питання щодо стягнення недоплаченої суми судового збору при вирішенні спору по суті.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково та рішення суду першої інстанції було скасоване із відмовою у задоволенні однієї вимоги, то були відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Районним судом з відповідача було стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі, що відповідає розміру судового збору лише за одну позовну вимогу ОСОБА_3 , питання щодо додаткового стягнення судового збору за подання позову із другою немайновою вимогою не вирішувалося.

Судом апеляційної інстанції апеляційна скарга була задоволена частково, а тому, з урахуванням розміру стягнутих судом першої інстанції судових витрат, у суду апеляційної інстанції у даному випадку не виникли передбачені у ст. 141 ЦПК України підстави для їх перерозподілу.

З огляду на викладене, заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 141, ст. 270, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 01.11.2019.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.