Справа № 2-147/12
Провадження №: 4-с/752/179/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про опис та арешт майна (коштів) боржника, заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», -

встановив:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., що полягають в описі та арешті нежитлового приміщення № 2 (в літ А ) , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , та передачу його на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , неправомірними, та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.04.2019 року в рамках виконавчого провадження № 58685376, якою описано та накладено арешт на нежитлове приміщення № 2 (в літ А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що майно, описане в оскаржуваній постанові, не є його власністю, оскільки 1/2 частина належить ОСОБА_3 згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2013 року, приватним виконавцем не повідомлено боржника про його проведення та здійснено незаконне проникнення до приміщення, чим порушено гарантоване йому Конституцією України право на недоторканність житла чи іншого володіння особи, опис та арешт проведені за його відсутності та відсутності інших солідарних боржників.

Крім того, зазначив про те, що опис та арешт майна здійснено із простроченням строків; приватним виконавцем майно передано на зберіганні особі, адресні дані якої є суперечливими, і без розписки від останнього, що передбачено вимогами закону, постанова про опис та арешт майна йому не вручена та не надіслана.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2019 року відкрито провадження у даній справі ( т. 4 а.с. 209).

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся в установленому законом порядку. про причини неявки суд не повідомив, проте, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає її розгляду.

Представник приватного виконавця в судовому засіданні проти скарги заперечила з підстав. викладених у письмових поясненнях, просила суд відмовити у її задоволенні за безпідставністю та недоведеністю (т. 6 а.с. 1-5).

Заінтересована особа явку представника в судове засідання не забезпечила, до суду заперечення проти скарги не подала.

Заслухавши представника приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Лановенко Л.О. 20.03.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58685376 з примусового виконання виконавчого листа № 2-147/12, виданого 11.09.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 751 785,86 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 6 008 864,52 грн. (т. 4 а.с. 198).

Того ж дня приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та накладення арешту на майно (т. 4 а.с. 199-201).

12.04.2019 року приватним виконавцем винесено оскаржувану постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (т. 4 а.с. 202-205).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна (ст .22 Закону).

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що існують два шляхи арешту майна боржника: шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Згідно п. 11 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою описано та накладено арешт на майно: приміщення, місцезнаходження: АДРЕСА_4, приміщення 2 (літ. А). Нежитлове приміщення, яке знаходиться на 1 поверсі 4 поверхового будинку. Загальною площею 151,4 кв. м. Складається з: - тамбур - 2 кв. м, коридор - 20,6 кв. м, основне - 22 кв. м, основне - 9,0 кв. м, основне - 9,0 кв. м, основне - 9,0 кв. м, основне - 17.7 кв. м, санвузол - 6,2 кв. м, основне - 9,8 кв. м, основне - 9,9 кв. м, основне - 9,1 кв. м, основне - 9,7 кв. м, основне - 17,0 кв. м. Фундамент та цоколь - цегляний стрічковий, стіни - цегляні зовні під розшивку швів, внутрі оштукатурені і побілені, перегородки: обливні з 2 сторін, оштукатурені і побілені, міжповерхові покриття - дерев`яні по балконам, потолки підшивні, оштукатурені і побілені, підлога - проста пофарбована, опалення - водяне, водопровід, каналізація.

Постановою призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_2 .

З постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.04.2019 року вбачається, що вона складена у присутності понятих: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були залучені до проведення виконавчих дій. Копія постанови доведена до відома сторін.

Посилання скаржника на обов`язок приватного виконавця повідомляти боржника про проведення опису та арешту майна, є помилковим через відсутність такої норми закону, а тому судом останні оцінюється критично та не приймаються до уваги.

Так само судом розцінюється й твердження скаржника, на яке він посилається як на підставу для скасування постанови від 12.04.2019 року, про різні адреси місця реєстрації зберігача ОСОБА_2 , котрі визначені в його паспорті та довіреності заінтересованої особи.

Посилання скаржника на те, що приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (літ. А), не є його власністю, також не заслуговує на увагу суду, з огляду на наяву в матеріалах справи інформацію з Державного реєстру речових прав, з якої вбачається, що ОСОБА_1 є одноосібним власником вказаного приміщення (т. 6 а.с. 13-15).

Таким чином, суд надходить до висновку про те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна у виконавчому проваджені № 58685376, вчиняла виконавчі дії правомірно та законно, а постанови про опис та решт майна (коштів) боржника від 12.04.2019 року винесена відповідно до чинного законодавства України, без порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів на підтвердження зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України в розпорядження суду не надано, скаржник своїми правами, наданими цивільно-процесуальним законодавством України щодо витребування доказів, заявлення клопотань тощо розпорядився на власний розсуд.

Тому, у суду відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про опис та арешт майна (коштів) боржника, заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення аюо у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 5.11.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко