Справа № 685/1103/19
Провадження № 2/685/234/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, мотивуючи його тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає там же. Відповідач є його колишньою дружиною і також зареєстрована у будинку, однак з 2017 року за місцем реєстрації не проживає, оскільки вони розлучені 02.03.2017 року, в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг відповідач участі не бере, на хату не претендує. Тобто, відповідач відсутня без поважних причин понад один рік за зареєстрованим місцем проживання. Через те, що в будинку зареєстрований відповідач, позивачу створюються перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження його майном, тому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком.

Позивач , про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з?явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ст. 128 ЦПК України, до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою надісланий відповідачу з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.03.2006 року, витягом з Державного реєстру правочинів та витягом з державного реєстру актів цивільного стану. Згідно довідки про склад сім`ї від 06.06 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до акту обстеження побутових умов проживання №131 від 11.06.2019 року позивач з ОСОБА_2 розлучений і після розлучення вона в будинку АДРЕСА_1 не проживає. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірвано 02.03.2017 року.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 та 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки відповідач не надав доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивача протягом одного року, то суд встановив, що відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнанти ОСОБА_2 1970 року народження такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий