Справа № 367/2784/19
Провадження № 2/727/1518/19
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Університета державної фіскальної служби України (місце знаходження: м.Ірпінь вул.Університетська, 31) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення грошового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Університет державної фіскальної служби України звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що між Національним університетом державної податкової служби України та відовідачем ОСОБА_1 укладено договір №30 від 16.08.2012 року про надання освітніх послуг. Національний університет державної податкової служби України реорганізований шляхом злиття в Університет державної фіскальної служби України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №1184-р «Про утворення Університету державної фіскальної служби України» та наказу Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 року №34 «Про утворення Університету державної фіскальної служби України». Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студенту ОСОБА_1 , а відповідач повинен був своєчасно вносити плату за надані освітні послуги в розмірах та у строки, що встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги становила 21936,00 грн. Відповідач повинен був щосеместрово здійснювати оплату за послуги до початку їх надання в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок. Університет державної фіскальної служби України повністю виконав свої зобов`язання за договором. Наказом Університету ДФС України «Про відрахування студентів» № 1007 від 24.06.2015 ОСОБА_1 , за рахунок коштів фізичних (юридичних) відраховано з числа студентів за невиконання навчального плану з 26.06.2015 року. Таким чином, освітня послуга була надана на суму 2742,00 грн., проте відповідачем зазначену суму небуло сплачено. За несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач має сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконаного в строк зобов`язання. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому розрахунок пені здійснюється з 18.12.2017 року - 17.12.2018 року і складає 931,90 грн., 2742,00 грн. + 931,90 грн. = 3673,90 грн. Загальна заборгованість відповідача за договором складає 3673,90 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати борг №2652/91-91-01-23 від 12.10.2018 року, який залишено без уваги відповідачем. Посилаючись на норми законодавства просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.08.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст.19 ч.4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Від представника позивача Університета державної фіскальної служби України Фокіна Я.Ф. надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що між Національним університетом державної податкової служби України та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №30 від 16.08.2012 року про надання освітніх послуг (а.с.6) та відповідача згідно наказу №1093 від 23.08.2012 року було зараховано з 23.08.2012 року студентом першого курсу ОКР бакалавра заочної форми навчання за напрямами за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб (а.с.10).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №1184-р «Про утворення Університету державної фіскальної служби України» та наказу Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 року №34 «Про утворення Університету державної фіскальної служби України», Національний університет державної податкової служби України реорганізований шляхом злиття в Університет державної фіскальної служби України на підставі розпорядження (а.с.18).

У відповідності до п.2.1 договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студенту ОСОБА_1 (а.с.6).

Пунктом 3.1. договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги в розмірах та у строки, що встановлені договором.

Загальна вартість освітньої послуги, що повинен був надати позивач - відповідачу становила 21936,00 грн. (а.с.6).

Передбачено п. 4.3. договору, що відповідач щосеместрово повинен був здійснювати оплату за послуги до початку їх надання в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок позивача.

Позивачем -Університетом державної фіскальної служби України повністю виконано свої зобов`язання за договором, проте відповідач не здійснив оплату за послуги до початку їх надання в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок позивача.

Згідно наказу Університету ДПС України «Про відрахування студентів» №1007 від 24.06.2015 року, відповідача ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за не виконання навчального плану з 26.06.2015 року (а.с.9).

Освітня послуга була надана позивачем на суму 2742,00 грн., проте відповідачем зазначену суму не було сплачено.

Визначено п. 5.2. договору, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконаного в строк зобов`язання.

Встановлено ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а тому слід стягнути з відповідача пеню за період з 18.12.2017 року по 17.12.2018 року, що складає 931,90 грн., зокрема: 2742,00 грн. + 931,90 грн. = 3673,90 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 3673,90 грн. (а.с.7-8).

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати борг №2652/91-91-01-23 від 12.10.2018 року, який відповідачем залишено без уваги (а.с.12-13).

Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону.

Статтею ст. 509 ч.1 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Передбачено ст.530 ЦК України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату,

замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №372 від 01.04.2019 року, в розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 549, 612, 625, 629, 638, 903 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Університета державної фіскальної служби України до ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.07.2009 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, мешканця: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Університета державної фіскальної служби України розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , МФО 820172, заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 3673,90 грн., що складається із заборгованості за надання освітніх послуг у розмірі 2742,00 грн.; пені в розмірі 931,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.07.2009 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, мешканця: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Університета державної фіскальної служби України, судові витрати по сплаті судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №372 від 01.04.2019 року, в розмірі 1921,00 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25.09.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.