Справа № 456/1146/18 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/214/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника Стрийського міськрайонного відділу

державної виконавчої служби Головного територіального

управління юстиції у Львівській області Мацюпи А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А. та просив скасувати винесені нею постанови у виконавчому провадженні ВП 53372235.

Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А. вчинені у виконавчому провадженні ВП 53372235 від 09.02.2017р. неправомірними.

Скасовано Постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А.. від 09.02.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП №53372235 про примусове виконання виконавчого листа №2-26-2011 виданого 24.04.2012р. Стрийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1761 грн. 16 коп..

Скасовано Постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А.. від 24.02.2017р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП №53372235 про примусове виконання виконавчого листа №2-26-2011 виданого 24.04.2012р. Стрийським міськрайонним судом.

Скасовано Постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А.. від 27.06.2017р. про розшук майна боржника, а саме автомобіля ГАЗ-24, седан-В, № НОМЕР_1 НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , 1973р. випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить боржнику ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №53372235 про примусове виконання виконавчого листа №2-26-20111 виданого 24.04.2012 Стрийським міськрайонним судом.

Зобов`язано державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А. зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 накладеного згідно постанови державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А.. від 24.02.2017р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП №53372235.

Скасовано постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А.. від 02.08.2017р. про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №53372235 з підстав, що згідно акту державного виконавця, на яке може бути звернення стягнення не виявлено, згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване на праві власності нерухоме майно, згідно відповіді Пенсійного фонду боржник не працює за трудовими, цивільно-правовими договорами, пенсії не отримує, згідно відповіді ДПС України у боржника немає відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах, згідно відповіді Стрийського територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області за боржником не зареєстровано транспортний засіб на праві власності, згідно відповіді управління Держгеокадастру встановлено, що за боржником не числиться земельних ділянок; виконавчий документ повернуто стягувачу.

В задоволенні вимог скарги в частині зобов`язання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А. винести постанову про повернення без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів, а саме - виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2011 року № 2-62-2011 та виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 квітня2012 року № 2-26-2011 відмовлено.

Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в користь ОСОБА_1 судові витрати в суму 73 (сімдесят три) грн.. 00 коп..

Ухвалу суду оскаржив Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24.07.2019 року апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області залишено без задоволення, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року залишено без змін.

31.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, у якій, з покликанням на ч.1 ст. 133, ст.ст. 138, 246, 270 ЦПК України, постанову КМ України від 27.06.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», просив ухвалити додаткове судове рішення у справі та зобов`язати стягнути зі Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на його користь 4893.02 грн. витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи. В поданій заяві ОСОБА_1 навів розрахунок судових витрат, які просив стягнути, ухваливши додаткове судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він, з посиланням на ст. 138 ЦПК України, просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з явкою до суду.

Відповідно до ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла , несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частина 3 ст. 141 ЦПК України передбачає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріалами справи підтверджується, що 03.12.2018 року, 01.02.2019 року ОСОБА_1 у даній справі двічі подавав заяви про відвід суддям Шереметі Н.О., Крайник Н.П., Цяцяку Р.П., які колегією суддів визнавались необгрунтованими, і ухвалами суддів було відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід згаданим суддям.

24.05.2019 року ОСОБА_1 втретє подав заяву про відвід суддям Шереметі Н.О., Крайник Н.П., Цяцяку Р.П., ухвалою суду від 24.07.2019 року, з врахуванням приписів ч.4 ст. 36 та п.1.ч.1 ст. 44 ЦПК України, заявлений втретє відвід суд визнав зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 , заява якого про відвід із зазначених підстав залишена без розгляду.

В ухвалі суду від 24.05.2019 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що подання ОСОБА_1 втретє заяви про відвід колегії суддів спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

З долученого ОСОБА_1 24.05.2019 року попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс ОСОБА_1 , і які очікує понести у зв`язку із апеляційним розглядом справи, з розрахунку судових витрат, зазначених Шемигон у заяві про ухвалення додаткового судового рішення від 31.07.2019 року, а саме, витрат, пов`язаних з його явкою до суду, а це витрати, пов`язані з його переїздом та переїздом представника з м. Стрий до м. Львова, а також, компенсація втраченого заробітку та за відрив від звичайних занять, які ОСОБА_1 просив стягнути за дні перебування у судових засіданнях 03.12.2018 р., 01.02.2019 р., 29.03.2019 р., 24.05.2019 р. та 24.07.2019 рік.

Компенсацію за втрачений заробіток ОСОБА_1 розрахував виходячи з даних, зазначених у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, копію якої ним долучено до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс ОСОБА_1 і які очікує понести у зв`язку із апеляційним розглядом справи.

Копія долученої ОСОБА_1 податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця не є належним та допустимим доказом його доходів, оскільки не завірена податковим органом.

Те, що на долученій до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс ОСОБА_1 і які очікує понести у зв`язку із апеляційним розглядом справи копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, міститься запис «Згідно з оригіналом. 21.05.2019 Шемигон» не свідчить про його відповідність оригіналу, оскільки оригінал податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця знаходиться у податкових органах, які і вправі посвідчувати відповідність копії оригіналу.

А відтак, інформація щодо доходів ОСОБА_1 , зазначена у копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, викликає сумнів у її правдивості та відповідності інформації, зазначеній в оригіналі декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця.

Частина 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на поведінку ОСОБА_1 та його представника під час розгляду справи, а саме, подання ним явно необгрунтованих заяв про відвід, в задоволенні яких було відмовлено, враховуючи ухвалу колегії суддів від 24.07.2019 року, у якій суд апеляційної інстанції зазначив, що подання Шемигон ОСОБА_2 втретє заяви про відвід колегії суддів спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що свідчить про зловживання процесуальними правами, колегія суддів, з врахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 141, ч. 9 ст. 141 ЦПК України, відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення зі Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області судових витрат, пов`язаних з явкою до суду ОСОБА_1 та явкою його представника до суду апеляційної інстанції, а саме, витрат, пов`язаних з його переїздом та переїздом його представника до іншого населеного пункту, а також компенсації за втрачений заробіток, відрив від звичайних занять, нараховані за дні перебування у судових засіданнях 03.12.2018 р., 01.02.2019 р., 29.03.2019 р., 24.05.2019 р. та 24.07.2019 рік.

Керуючись ст. ст. 138, 141, 259, 270, 281- 384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 рокуза скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лесько В.А. про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника, розшук майна боржника, повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання зняти арешт з усього майна та зобов`язання винести постанову про повернення виконавчого листа без прийняття відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.10.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.