Дата документу 18.10.2019
ЄУ № 420/1113/19
Провадження №2/420/600/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.

за участю секретаря судового засідання Рожкової Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 11.04.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейні відносини, як і спільне проживання з відповідачем фактично припинено з 10.12.2018 року.

ОСОБА_3 добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, жодної участі у додаткових витратах на дитину не приймає.

Позивач зазначає, що отримує соціальні виплати по догляду за дитиною, проте зазначених коштів недостатньо, оскільки левова частка іде на придбання продуктів харчування, ліків та одягу для новонародженої дитини.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача до повноліття сина, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.09.2019 року.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року підготовче судове засідання відкладено до 10.10.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін. Продовжено строк проведення підготовчого провадження до 12.10.2019 року включно.

Позивач до підготовчого судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглядати за її відсутності, за участю її представника.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надав пояснення згідно обставин, викладених у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 11.04.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.09.2018 року, виданого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Згідно довідки від 04.03.2019 року №715, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: син ОСОБА_5 , 2018 р.н., мати ОСОБА_6 , 1967 р.н., вітчим ОСОБА_7 , брат ОСОБА_8 , 1987 р.н., брат ОСОБА_8 , 1989 р.н.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 28.02.2019 року за №15236 вбачається, що ОСОБА_2 отримує соціальні виплати в УСЗН Новопсковської РДА Луганської області.

Відповідач ОСОБА_3 добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 181, ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 01.07.2019 року.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову у розмірі 384,20 грн. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1850,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 113, 115, 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (р/р №6001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 20 червня 2018 року, орган що видав 4452, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП №001465 від 30.10.2017 року, ордер на надання правової допомоги серії ЗП №103141 від 27.06.2019 року, договір про надання допомоги № 27/06 від 27.06.2019 року, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 29 травня 2013 року Новопсковським РВ УДМС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий