Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 520/5032/16-ц

провадження № 61-32687св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальна установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року у складі судді Огренич І. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Заїкіна А. П., Калараш А. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» (далі - КУ «ЦПМСД № 3») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що листом КУ «ЦПМСД № 3» від позивачу, як інваліду 1 А групи з постійним стороннім доглядом, відмовлено у наданні послуг щодо пересаджування/опускання його, нерухомого інваліда, зокрема до ванної, пересаджування до стоматологічного крісла, у виділенні позивачу інсуліну, тест-смужок, голок для інсулінових ручок, наданні тонометру Omron М5 Comfort для виміру кров`яного тиску, ударів серця. При цьому у нього встановлено цукровий діабет, гострий інфаркт міокарду, пов`язаний з травмою хребта. Також йому відмовлено у призначенні та наданні медичних препаратів Віктози, Форксиги та забезпеченні мінеральною водою «Поляна Квасова» за рахунок коштів ФССНВВ та ПЗ України.

Позивач вказав, що лікування та реабілітація має здійснюватися не тільки у сфері, пов`язаною із травмою хребта, а й пов`язаною із захворюванням на цукровий діабет інсулінозалежного типу, оскільки йому було встановлено 100% ступінь втрати професійної працездатності, що викликано травмою хребта з урахуванням захворювання на цукровий діабет, яке також отримано на виробництві.

Позивач також посилався на те, що для перевірки рівня цукру у крові він щоденно користується апаратом OneTouchUltra, який придбав за власні кошти, тому, на його думку, тест-смужки, голки для інсулінових ручок відповідачем мають забезпечуватися не будь-які, а виключно ті, що можуть бути використані за допомогою вказаного апаратом вимірювання цукру у крові та інсуліновими ручками Епайдра та Лантус Соло Стар .

Оскільки, на даний час суттєво зменшився обсяг лікарських препаратів та засобів догляду, якими його забезпечують як інваліда 1 А групи, не надається сторонній догляд, реабілітаційні послуги, зокрема соціально-побутовий патронаж (допомога при купанні, пересаджування з інвалідного візка до стоматологічного крісла, тощо) який передбачений для таких осіб, позивач вважає, що бездіяльність КУ «ЦПМСД № 3» порушує його права як інваліда.

З урахуванням викладених обставин просив суд визнати протиправною відмову КУ «ЦПМСД № 3» в наданні позивачу - інваліду 1 А групи з постійним стороннім доглядом реабілітаційних послуг (соціально-побутовий патронаж) допомоги при купанні, лікуванні у лікаря-стоматолога тощо, призначенні та виділенні медичних препаратів Віктози, Форксиги відповідно, що відображено у листі від 06 листопада 2015 № 1364; зобов`язати КУ «ЦПМСД № 3» безоплатно надавати позивачу - інваліду 1 А групи з постійним стороннім доглядом вказану реабілітаційну послугу (соціально-побутовий патронаж), безоплатно забезпечувати апаратом One Touch Ultra, тест-смужками для апарату OneTouchUltra, якими позивач користується щоденно та придбав за власні кошти; визнати протиправним зменшення КУ «ЦПМСД № 3», в особі ЛКК обсягу медичних препаратів та засобів догляду, які виділяються та мають видаватися позивачу за рекомендаціями лікуючого лікаря на підставі висновків вузьких фахівців (лікарів) інваліду 1 А групи з постійним стороннім доглядом, про що зазначено у протоколі засідання робочої групи ЛКК КУ «ЦПМСД № 3» від 23 червня 2015 року; зобов`язати КУ «ЦПМСД № 3», в особі ЛКК, провести контрольне обстеження та огляд позивача - інваліда 1 А групи із залученням суміжних фахівців (лікарями, які мають спеціалізацію в ендокринології, кардіології, травматології тощо), перевірити призначений лікарем режим та достатність призначених ОСОБА_1 медичних препаратів та засобів догляду, результати чого викласти окремим документом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КУ «ЦПМСД № 3» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вся вищезазначена медична допомога, лікування та послуги, забезпечення лікарськими засобами і медичними препаратами відповідачем надаються позивачу в повному обсязі.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції ухвалене рішення без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

22 серпня та 13 вересня 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від КУ «ЦПМСД № 3» надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 червня 2019 року вказана справа передана судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 А групи, причина інвалідності - трудове каліцтво, інвалідність встановлена безстроково.

Позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 100%.

ОСОБА_1 знаходиться під наглядом КУ «ЦПМСД № 3» з діагнозом: стійкі остаточні явища перенесеної тяжкої травми хребту - переломо-вивих С7 хребця з компресією спинного мозку тяжкого ступеня (вересень 2006 року). Стан після операції метало-остеосинтезу С7 (15 вересня 2006 року) у вигляді легкого верхнього в`ялого парапарезу, нижньої спастичної параплегії, порушення функції тазових органів по центральному типу. Виражене рушення функції ходи IV ступеня, самообслуговування. Остеохондроз хребта. Неврогенний січовий міхур. Мікціонна недостатність. Хронічний цистит. Хронічний простатит. Хронічний пієлонефрит, латентний перебіг. Цукровий діабет, II тип. Вторинна артеріальна гіпертензія ІІІ ст. Двобічний коксартроз ІІ-ІІІ ступенів. Себорея волосистої частини голови. Еритразма. Гіпертонічна хвороба III ступеня, риск IV. Дисціркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеня. Наслідки гострого порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу у виді мікрознаків ураження ЦНС (2012 рік). Ішемічна хвороба серця. Постінфарктний кардіосклероз (2010 рік).

КУ «ЦПМСД № 3» своїм листом від 06 листопада 2015 року № 1364 повідомила ОСОБА_1 про те, що всі висновки Лікарської консультативної комісії (далі - ЛКК) проводяться з рівною участю всіх членів ЛКК, з урахуванням думки всіх спеціалістів. Перелік препаратів та засобів доглядів затверджується і підписується всіма членами ЛКК і фіксується в амбулаторній карті. Будь-яка зміна в переліку, скорочення кількості препаратів головою комісії ОСОБА_4 без узгодження з членами всієї ЛКК виключено.

У зазначеному листі також вказано, що косметичні засоби, миючий крем, пінообразуючі рукавички, емульсії для ванн, шампунь, бальзам, згідно з листом ВД ФССНВВ та ПЗ України від 13 лютого 2015 року № 06/1271 не можуть бути виписані безкоштовно, оскільки не є лікарськими засобами. Лосьйон Елоком - 2 флакона на місяць, виписується постійно. Наматрацник водонепроникний для обмивання хворого 160 х 200 виписаний безкоштовно 10 березня 2015 року, що підтверджено висновком ЛКК від 10 березня 2015 року № 5. Одноразові пелюшки - 30 штук в місяць. Вологонепроникними простирадлами, натільними і постільними речами позивач забезпечений в повному обсязі на 2015 рік. Рукавичками нестерильними (для пальцевого опорожнення кишечника) позивач також забезпечений у кількості 30 штук в місяць. Виписується постійно мазь Проктоглівенол - 1 штука в місяць для використання тільки під час загострення хронічного геморою. Бальзам «Спасатель» Форте - 4 штуки виписується постійно. Сечоприймач чоловічий - 1 штука в місяць, катетер Нелатона № 12 10 штук в місяць, памперси - 60 штук в місяць виписуються постійно. Питання вибору фірми-виробника сечоприймача відноситься до компетенції ФССНВВ та ПЗ України, мазь Мірамістин - 2 тюбика в місяць, що є достатнім для обробки 10 катетерів, крем Карбодерм - 1 штука в місяць. Рекомендовано чергування крему Карбодерм з дитячим кремом. Мазь др . Тайс з живокостом виписується постійно для проведення масажу - 15 курсів 1 раз в квартал за призначенням лікаря. Оформлено висновок ЛКК від 13 лютого 2015 року № 6 про потребу в протезуванні: коляскою інвалідною прогулянкового типу, протипролежневі подушки для коляски, рукавичками шкіряними для занять фізичною культурою і управління інвалідним візком - 2 пари, ортезами на кульшові, колінні, гомілковостопні суглоби стопи, взуттям на ортези, ортопедичним взуттям зимового типу. Позивач фактично забезпечений засобами протезування. Допомога інваліду під час купання є процедурою догляду і входить в зобов`язання члена сім`ї, який здійснює догляд, тобто в даному випадку це дружина позивача - ОСОБА_6 . Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 «Про порядок призначення виплат компенсацій фізичним особам, які надають соціальні послуги», особа, яка здійснює догляд, надає висновок ЛКК про можливості за станом здоров`я постійно здійснювати соціальні послуги. Отже, ОСОБА_6 зобов`язана здійснювати всі види догляду, в тому числі і опускання в ванну для купання, пересаджування в крісло стоматолога, за що отримує від держави компенсаційні виплати.

Згідно листа головного лікаря КУ «ЦСМСД № 3» від 15 березня 2017 року № 186, у відповідності до індивідуальної програми реабілітації інваліда, ОСОБА_1 потребує трьох видів догляду за інвалідом: постійний сторонній догляд, побутовий догляд, спеціальний медичний догляд.

Відповідно до постанови ФССНВВ та ПЗ України від 03 листопада 2011 року № 41 «Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та профзахворювання» позивач ОСОБА_1 забезпечується трьома вищевказаними видами догляду за рахунок коштів ФССНСП і ПЗ шляхом щомісячного фінансування за кожен вид догляду.

Позивач за рахунок коштів ФССНВВ та ПЗ України забезпечений легковим автомобілем, прогулянковою коляскою.

Протягом всього періоду інвалідності, в індивідуальному порядку зі ОСОБА_1 курсами, вдома проводяться заняття ЛФК, виконується масаж, спеціально закріпленим за пацієнтом інструктором. Для виконання масажу у ОСОБА_1 є кушетка.

Із листа КУ «ЦПМСД № 3» від 14 листопада 2016 року № 860 вбачається, що рішенням ВКК від 19 жовтня 2016 року № 1, затвердженим робочою групою ВКК, був затверджений перелік необхідних позивачу медичних препаратів та предметів догляду за рахунок ФССНВВ та ПЗ України на листопад 2016 року.

Позивач також отримує пільгові ліки для лікування гіпертонії за рахунок коштів ФССНВВ та ПЗ України, цукрового діабету - за рахунок бюджетних коштів.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій), сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 ЦПК України в діючій редакції.

За змістом статей 3, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Згідно статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті і полягає у охороні здоров`я, соціальному захисті, забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації.

Пунктом 4 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачений обов`язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків організувати цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.

Пунктом 5 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачений обов`язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо забезпечення потерпілому разом із відповідними службами охорони здоров`я за призначенням лікарів повного обсягу постійно доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати: обслуговування вузькопрофільними лікарями та лікарями загальної практики; догляд медичних сестер удома, в лікарні або в іншому лікувально-профілактичному закладі; акушерський та інший догляд удома або в лікарні під час вагітності та пологів; утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі; забезпечення необхідними лікарськими засобами, протезами, ортопедичними, коригуючими виробами, окулярами, слуховими апаратами, спеціальними засобами пересування, зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів).

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого. Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість.

Статтею 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» передбачено, що індивідуальна програма реабілітації інваліда розробляється відповідно до Державної типової програми реабілітації інвалідів для повнолітніх інвалідів - медико-соціальною експертною комісією, для дітей-інвалідів - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.

Визначення конкретних обсягів, методів і термінів проведення реабілітаційних заходів, які повинні бути здійснені щодо інваліда, дитини-інваліда, кошторис витрат за рахунок бюджетних коштів чи загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також контроль за виконанням індивідуальної програми реабілітації інваліда в межах своїх повноважень здійснюють медико-соціальні експертні комісії (лікарсько-консультаційні комісії лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей-інвалідів), місцева державна адміністрація, служби зайнятості, реабілітаційні установи, розпорядники відповідних коштів. Обсяг реабілітаційних заходів, що передбачається індивідуальною програмою реабілітації інваліда, не може бути меншим від передбаченого Державною типовою програмою реабілітації інвалідів. Індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов`язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Відповідно до пункту 4 та пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» від 23 травня 2007 року № 757 індивідуальна програма для повнолітніх інвалідів розробляється медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), для дітей-інвалідів - лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) лікувально-профілактичних закладів за зареєстрованим місцем проживання або лікування інвалідів. Фінансування реабілітаційних заходів індивідуальної програми здійснюється за рахунок коштів, передбачених у державному та місцевих бюджетах на цю мету, та інших джерел.

Суди встановили, що позивач є інвалідом 1 А групи, причина інвалідності - трудове каліцтво, інвалідність встановлена безстроково.

Позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 100%.

ОСОБА_1 знаходиться під наглядом КУ «ЦПМСД № 3», оглядається лікарями невропатологом, кардіологом, гастроентерологом, дерматологом, травматологом, проктологом, урологом, сімейним лікарем, а також іншими залученими обласними та міськими спеціалістами.

На підставі рішень ЛКК позивачу виписуються та надаються медичні препарати та предмети догляду.

Встановлено, що необхідну ОСОБА_1 кількість лікарських засобів і предметів медичного догляду призначає лікуючий лікар на підставі виниклої потреби та їх фактичного споживання, у подальшому цей список затверджує та підтверджує ЛКК. За рахунок ФССНВВ, ПЗ України та за рахунок бюджетних коштів, як інваліду, потерпілому на виробництві, зазначені засоби безоплатно видаються хворому.

Судам не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності порушень при призначенні та наданні позивачу лікарських засобів і предметів медичного догляду. Встановлено, що медичні препарати та засоби видаються ОСОБА_1 вчасно, в межах потреби та встановлених норм.

Посилання ОСОБА_1 про необхідність надання йому саме відповідачем реабілітаційної послуги у вигляді допомоги при купанні, лікуванні у лікаря-стоматолога тощо не є обґрунтованою, оскільки такий догляд за ним на підставі висновку ЛКК здійснює його дружина - ОСОБА_6 , якій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 «Про порядок призначення і виплат компенсацій фізичним особам, які надають соціальні послуги» призначені і сплачуються відповідні грошові виплати за такі послуги за рахунок коштів державного бюджету.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного і законного висновку про те, що порушень діючого законодавства з боку КУ «ЦПМСД № 3» не встановлено, відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило