Справа № 513/1096/19
Провадження № 2/513/625/19
Саратський районний суд Одеської області
31 жовтня 2019 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Колісника Д.Ю., приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Сулакова І.І. про стягнення суми шкоди, завданої незаконним оформленням спадщини,
В С Т А Н О В И В:
25 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:
визнати заповіт його батька ОСОБА_2 , посвідчений 02 вересня 2014 року секретарем виконавчого комітету Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 26, недійсним;
анулювати свідоцтво про право на спадщину по недійсному заповіту після смерті ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визнати заповіт його матері ОСОБА_4 , посвідчений 04 вересня 2014 року секретарем виконавчого комітету Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 27, недійсним;
анулювати свідоцтво про право на спадщину по недійсному заповіту після смерті ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
судовим рішенням вилучити у ОСОБА_3 неуспадковану батьківську хату, яку вона продала влітку 2016 року, але не оформила продаж належним чином;
стягнути зі всіх відповідачів в повному обсягу суму шкоди здоров`ю, життю, збитків майну зі всіма законними виплатами (пеня, штраф, неустойка) та упущеної вигоди з відсотками індексації та відсотками інфляції;
розглядати справу в загальному провадженні та звільнити його від сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що після смерті батьків ОСОБА_2 та матері ОСОБА_4 позивачу стало відомо, що вони за життя склали заповіти на користь сестри позивача ОСОБА_3 . Однак, позивач зазначає, що за життя батьки не казали йому про свою волю заповідати належне їм майно сестрі, а тому він вважає, що на це не було їхньої доброї волі. Батьки не могли так вчинити, вони обов`язково потурбувалися би про позивача, адже він є інвалідом третьої групи. Заповіт батька складений за 21 день до смерті батька, без свідків, підпис на заповіті не належить батьку, а тому позивач вважає його недійсним. Заповіт матері позивач теж вважає недійним, тому що він не виражає добру волю матері. Всі ці дії завдали шкоди як здоров`ю так і життю позивача.
Після смерті батьків він звернувся до державної нотаріальної контори, однак нотаріус відправив його до приватного нотаріуса. Приватний нотаріус Сулаков І.І. видав позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків на обов`язкову долю у спадщині, а саме на 1/4 частку земельної ділянки після смерті ОСОБА_2 та на 1/4 частку земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 Зазначені свідоцтва позивач вважає недійними, тому що вони видані лише на частину майна, яке належало його батькам. Крім того, батькам належав житловий будинок, та він також повинен був успадкувати обов`язкову долю і від цього майна, однак нотаріус не видав такого свідоцтва.
Позивач зазначає, що відповідачі завдали шкоду його здоров`ю, життю, майну, позбавивши його великої суми спадщини, щорічних доходів інваліда 3 групи.
Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.
Згідно з частиною 1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Судом встановлено, що зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державної мовою. Всупереч цьому позов подано на російській мові.
Крім того, позовна заява не містить: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) відповідачів, їх місцезнаходження або місце проживання, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не зазначено ціну позову в частини вимог майнового характеру; не додано обґрунтований розрахунок сум, що позивач просить стягнути; зміст позовних вимог не конкретизовано щодо кожного з відповідачів; не зазначенні докази, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.
Позовна заява містить п`ять вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.
Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно підпункту 2 пункту 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, позивачу за кожну вимогу немайнового характеру належало сплатити судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі по 768,40 гривень (1921 грн. х 0,4), а всього за п`ять вимог немайнового характеру 3842 гривні (768,4 грн. х5).
Крім того, згідно підпункту 1 пункту 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже позивачу належить у позовній заяві зазнчити ціну позову щодо вимог майнового характеру та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового.
Частини 1,3 ст. 136 ЦПК України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
В пункті 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку розмірі (довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).
Надана позивачем довідка, що він є інвалідом третьої групи не містить необхідних відомостей для вирішення питання щодо звільнення його від сплати судового збору.
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".
Проте, до позовної заяви додані копії документів, які не засвідчені відповідно до зазначених вимог, тому позивачу необхідно надати копії документів, засвідчених належним чином. Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.
Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 258- 261 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В:
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - вдмовити.
позовну заяву ОСОБА_1 до Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Колісника Д.Ю., приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Сулакова І.І. про стягнення суми шкоди, завданої незаконним оформленням спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А. І. Бучацька