ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 362/5019/18

Головуючий у першій інстанції Майборода С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1093/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.

секретар: Герасименко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

дата складання повного тексту: 24 ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 19 липня 1993 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У спільному шлюбі у сторін народилося шестеро дітей. Протягом останніх декількох років стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач посилається, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери та з метою нав`язати своє власне бачення подружнього життя відповідач постійно вдається до образ, морального тиску та фізичного насилля відносно позивачки та дітей. Зазначає, що ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , розірвано шлюб між сторонами та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що сімейне життя у подружжя не склалось, між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги, вони мають різні погляди на сімейне життя, проживають окремо з вересня 2018 року. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті права та майнові інтереси. При цьому після розірвання шлюбу сторони не будуть позбавлені можливості вирішити питання щодо участі у вихованні дітей та з ким із батьків діти будуть проживати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час підготовчого засідання 18 лютого 2019 року відповідач наполягав на тому, щоб суд надав максимальний строк на примирення терміном 6 місяців, однак, судом було надано лише три місяці. Відповідач наполягає, що між ними можливе примирення, оскільки вони багато років прожили однією сім`єю і на даний час і весь час розгляду справи в суді він намагався і намагається подолати виниклі суперечки мирним шляхом для можливості збереження шлюбу.

ОСОБА_1 звертає увагу, що у них з позивачкою шестеро дітей, троє з яких на даний час неповнолітні і діти хочуть, щоб сім`я була збережена.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву про розгляд справи без її участі, проти апеляційної скарги заперечує.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що 19 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Виконкомом Киїнської сільської ради народних депутатів Чернігівського району та області, актовий запис №14 (а.с.5).

Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.6-8).

Згідно ч.1 ст.21 та ч.1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, і який ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги (ч.1 ст.55 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст.111, ч.2 ст.112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647/98).

Судами враховуються, що позивачка та відповідач тривалий час, не проживають сім`єю, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

Судом першої інстанції з метою збереження сім`ї ухвалою від 18 лютого 2019 року було надано сторонам строк на примирення тривалістю три місяці. Однак, сторони за цей час не примирились.

Станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, 16 жовтня 2019 року, тобто більше року з моменту подання позивачкою позову, сторони також не примирились, проживають за різними адресами та не спілкуються між собою, позивачка категорично не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. Будь-яких доказів щодо здійснення заходів до примирення відповідач суду не надав. Тому доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав максимальний строк на примирення терміном 6 місяців не приймаються апеляційним судом до уваги.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, а тому її подальше перебування у цьому шлюбі буде суперечитиме її інтересам.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують вірного по суті рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий: Судді: