Ухвала

31 жовтня 2019 року

місто Київ

справа № 242/3862/15-ц

провадження № 61-18828ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (далі - ПАТ «Банк Камбіо») у вересні 2015 року звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2014 року

№ 806/06-2014 та договором поруки від 19 серпня 2014 року у розмірі 14 445 033, 96 грн.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 липня 2019 року провадження у справі закрито з тих підстав, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки суб`єктами основного зобов`язання кредитного договору від 19 серпня 2014 року № 801/06-2014 є юридична особа ПАТ «Банк Камбіо» та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ).

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Камбіо» задоволено, ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 липня 2019 року скасовано, справу направлено для подовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції урахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 2-1390/11 (провадження № 14-41цс18). Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що спір за позовом кредитора - юридичної особи - до боржника - юридичної особи - та

поручителів - фізичних осіб про стягнення кредитної заборгованості підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, якщо він поданий до 15 грудня 2017 року. Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що оскільки позов поданий до суду у серпні 2015 року, тобто на підставі норм процесуального права, чинних до 15 грудня 2017 року, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що зазначена справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася із касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції. Вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що для визначення юрисдикції зазначеної цивільної справи пріоритетним є особа боржника (юридична чи фізична особа), оскільки вимоги, що випливають із договору поруки, є акцесорними. Також заявник зазначила, що суд першої інстанції ухвалою від 08 квітня 2019 року призначив підготовче засідання, тобто відповідно до положень процесуального законодавства, що діє з 15 грудня 2017 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для повернення касаційної скарги, яка подана на судове рішення, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 15 частиною першою статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, справу направлено для подовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник у поданій скарзі оскаржує у касаційному порядку постанову апеляційного суду, а не ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 вересня 2019 року судовий розгляд у цивільній справі № 242/3862/15-ц за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки призначено на 07 листопада 2019 року.

За правилом частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Системний аналіз пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України у поєднанні з правилом частини четвертої статті 406 цього Кодексу дає підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі, що скасована таким судом апеляційної інстанції, не підлягає перегляду в касаційному порядку.

В такому висновку Верховний Суд виходить з того, що постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, не підлягає оскарженню окремо від оскарження ухвали суду першої інстанції, взявши до уваги, що таке судове рішення не перешкоджає провадженню у справі.

Виключно у тому випадку, якщо разом з ухвалою суду першої інстанції оскаржується постанова суду апеляційної інстанції, що прийнята за результатами перегляду зазначеної ухвали, такі судові рішення підлягають оскарженню в касаційному порядку за правилами пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому провадженню у цій справі судом першої інстанції, який призначив розгляд цивільної справи, при цьому, така ухвала може бути предметом перегляду разом із рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

За правилом частини другої статті 406 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зробивши висновок, що оскаржуване судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд зробив висновок про те, що подана скарга підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 389, 406 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором порукиповернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний