Справа № 265/6436/19
Провадження № 2/265/1794/19
У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, третя особа: ОСОБА_3 .

17 вересня 2019 року судом було зроблено запит до Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , відповідь на який до цього часу на адресу суду не надійшла, у зв`язку з чим провадження у справі на даний час ще не відкрито.

28 жовтня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла заява позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нежитлової будівлі магазина літ. А-1, а саме: тамбур І, торговий зал 2, коридор 3, склад 4, кабінети 5, 11, кладова 7, підсобна 9, туалет 10, котельна 12, частина прибудови літ. А1-1, а саме: коридор 21, склад 22, мезонін літ. а-1, сходи літ. а1, площадки а4, а5, загальною площею 261, 3 кв.м, що складає 5/10 частин і виходить з долі, яка дорівнює 7/10 частин від усієї нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі № 747.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилалася на те, що ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, яке складається з домоволодіння АДРЕСА_2 загальною площею 187, 5 кв.м, житловою площею 129, 3 кв.м. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 серпня 1996 року по справі № 2-44/96 належало домоволодіння АДРЕСА_2 . Вказаний будинок знаходився у ледь придатному для проживання стані, у зв`язку з чим його майже повністю було знесено і на його місці протягом всього сумісного життя з ОСОБА_2 , за спільні кошти, було зведено нові житлові та нежитлові будови. Внаслідок спільних трудових та грошових затрат, площа та вартість будинку істотно збільшилась, у зв`язку з чим спірний будинок повинен бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя. Проте, не зважаючи на те, що вартість спірного домоволодіння, реконструйованого та добудованого сторонами за час сумісного проживання та за спільні кошти, значно збільшилась, відповідач в обхід волі ОСОБА_1 , без його відома, 15 серпня 2019 року, здійснила продаж вказаного домоволодіння АДРЕСА_2 загальною площею 187,5 кв.м, житловою площею 129, 3 ків.м.

Зокрема, в період сумісного життя ОСОБА_1 подарував відповідачці нерухоме майно у вигляді частини нежитлової будівлі магазина літ. А-1, а саме: тамбур І, торговий АДРЕСА_3 2, коридор 3, склад 4, кабінети 5, 11, кладова 7, підсобна АДРЕСА_4 , туалет 10, котельна АДРЕСА_2 , частина прибудови літ. А1-1, а саме: коридор 21, склад 22, мезонін літ. а-1, сходи літ. а1, площадки а4, а5, загальною площею 261, 3 кв.м, що складає 5/10 частин і виходить з долі, яка дорівнює 7/10 частин від усієї нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

Враховуючи, що між сторонами виник спір, предметом розгляду якого є вартість 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 загальною площею 187,5 кв.м, житловою площею 129, 3 кв.м, яке відповідач незаконно, в обхід волі позивача продала, вказані дії відповідача свідчать про те, що в разі отримання позовної заяви, вона може здійснити відчуження і належного їй нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливить виконання рішення суду по цій справі у примусовому порядку.

Дослідивши письмові матеріали, з урахуванням уточнених позовних вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, про що зазначено у частині 3 статті 150 ЦПК України.

Як вбачається з копії договору дарування від 25 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 747, ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, а саме: частини нежитлової будівлі магазина літ. А-1, а саме: тамбуру І, торгового залу 2, коридору 3, складу 4, кабінетів 5, 11, кладової 7, підсобної 9, туалету 10, котельної 12, частини прибудови літ. А1-1, а саме: коридору 21, складу 22, мезоніна літ. а-1, сходів літ. а1, площадки а4, а5, загальною площею 261, 3 кв.м, що складає 5/10 частин і виходить з долі, яка дорівнює 7/10 частин від усієї нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідност. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахування викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, у звязку з тим, що не накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна може унеможливити в майбутньому виконання судового рішення по цій справі, оскільки спірне майно, яке є предметом позову, вже реалізовано відповідачем.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на підставі договору дарування від 25 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 747, а саме на:

- частину нежитлової будівлі магазина літ. А-1, а саме: тамбур І, торговий АДРЕСА_3 2, коридор 3, склад 4, кабінети 5, 11, кладову 7, підсобну АДРЕСА_4 , туалет 10, АДРЕСА_5 12; частину прибудови літ. А1-1, а саме: коридор 21, склад 22, мезонін літ. а-1, сходи літ. а1, площадки а4, а5, загальною площею 261, 3 кв.м, що складає 5/10 частин і виходить з долі, яка дорівнює 7/10 частин від усієї нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради

Копію ухвали до відома направити заявнику та відповідачу у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 30 жовтня 2019 року.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області С.С. Гноєвой