Справа № 426/8159/19
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Попової О.М.

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить надати дозвіл її дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України, а також через лінію розмежування у зону проведення АТО та Операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької області разом з нею, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 до досягнення дитиною 16-го віку, також просить надати дозвіл на виготовлення паспорту для виїзду за межі України неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач не підтримує стосунки с дочкою, та не надає згоди на виїзд дитини за межі Луганської області та України в цілому. Вона бажає забезпечити належний, повноцінний рівень життя доньки, щоб вона могла реалізувати своє право на навчання, на відпочинок та на розвиток.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову вказала про розгляд справи без її участі, згоди на заочний розгляд справи не надала.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням суду розірвано (а.с. 7 - копія рішення).

За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області 07 квітня 2005 року (а.с. 10).

Дитина проживає разом матір`ю за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджено копією довідки про склад сім`ї (а.с. 11).

Відповідач ігнорує пропозиції ОСОБА_1 щодо оформлення нотаріально засвідченого дозволу на виїзд дитини за кордон.

У відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Відповідно до частини 1 статті 1 даного Закону громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Згідно з пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Аналіз вказаних норм права свідчить, що у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду. При цьому, відмовити у наданні такого права суд може тільки у тому випадку, якщо таке рішення шкодить найвищим інтересам дитини. Питання в`їзду/виїзду громадян, які не досягли 16-річного віку на/з тимчасово неконтрольованої території України, ... регулюється наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 12 червня 2015, яким затверджено «Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей», згідно якого в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, також може здійснюватися: За нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній території прямування та відповідного часового проміжку перебування, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; Без нотаріально засвідченої згоди іншого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: Свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісти відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; Довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини в супроводі одинокої матері); Рішення суду про надання дозволу на в`їзд / виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, зокрема те, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, а також беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють в`їзд/виїзд дитини через лінію зіткнення та за кордон, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та надати неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на виїзд за кордон України та через лінію розмежування у зону проведення АТО та Операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької області без дозволу (згоди) батька - ОСОБА_2 . Вирішуючи позовні вимоги щодо надання дозволу на оформлення проїзних документа для виїзду дітей за кордон без дозволу батька, суд виходить з наступного. Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі Порядок). Згідно з підпунктом 2 пункту 7 Порядку, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа. Батьками неповнолітньої ОСОБА_3 є батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 які у шлюбі не перебувають. Оформлення та видача паспорта для виїзду за кордон неповнолітній ОСОБА_3 має здійснюватися лише на підставі заяви-анкети матері, оскільки з нею проживає донька. Отримання згоди відповідача на оформлення такої заяви-анкети закон не потребує, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року затверджено ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити частково.

Надати дозвіл дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Краснодон Луганської області, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України, у тому числі і до Російської Федерації, а також через лінію розмежування у зону проведення АТО та Операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької області разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Луганська, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Краснодона Луганської області, до досягнення дитиною 16-річного віку. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Сватівський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Попова