Справа № 452/1697/17
Р І Ш Е Н Н Я
"05" квітня 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі АТ КБ «ПриватБанк») 3 липня 2017 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості в сумі 23 694,28 грн.
У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 жовтня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і відповідачка підтвердила, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають договір про надання банківських послуг, , про що свідчить підпис Відповідачки у заяві.
Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30 листопада 2018 року.
Представник позивача у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явилася, із актового запису про смерть № 273 від 13 серпня 2014 року відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 2) ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази та брати участь у дослідженні доказів.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Із актового запису про смерть № 273 видно, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років у м. Самборі (а. с. 46).
Статтями 1218 і 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» відомо, що готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити зокрема : обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз`яснити, якій із сторін слід довести певні обставини.
Згідно п. 13 і 14 вказаної Постанови при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.
Ураховуючи характер спірних правовідносин, судом час підготовчого засідання зобов`язано позивача у строк до 30 листопада 2018 року надати суду докази про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про спадкове майно померлої, для вирішення питання про залучення правонаступника та задоволення позовних вимог в межах спадкового майна, і вказана вимога позивачем отримана 19 листопада 2018, що вбачається із рекомендованого повідомлення, однак позивачем вказана вимога виконана не була.
Ураховуючи наведене, а також те, що позивачем вимога не виконана, не повідомлено суд про причини невиконання вказаної вимоги, тому справу розглянуто на підставі наявних у справі доказів, на підставі яких встановлено відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Відмовити за недоведеністю позовних вимог у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя