Справа № 307/2469/19
Провадження № 2/307/1407/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Цех Г.М., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кохман М.В., відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно частину будівлі санпропускника площею 133 м.кв. на другому поверсі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його дідусь ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а бабуся ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті залишилося спадкове майно, а саме: частина будівлі другого поверху санпропускника, площею 133 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Тячівської міської ради за № 286 від 22 листопада 2018 року будівлі санпропускника присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . Після смерті дідуся в 2007 році його бабуся ОСОБА_5 прийняла спадщину шляхом проживання та реєстрації в одному будинку з дідусем. 07 травня 2007 року його бабуся склала заповіт, яким частку будівлі другого поверху санпропускника площею 133 кв.м. заповіла йому. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2019 року йому визначено додатковий строк терміном на чотири місяці на прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 . Він звернувся до нотконтори для прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив з тих підстав, що майно померлих дідуся і бабуся перебувало у них на праві спільної часткової власності і в данному випадку провести державну реєстрацію майна, що набуто у спільну часткову власність, можливо лише за спільною заявою співвласників або на підставі договору про розподіл часток у спільній частковій власності, що в даному випадку здійснити не можливо, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Після смерті дідуся та бабусі позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном, факти оспорювання його права власності на майно з боку інших осіб відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кохман М.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову визнали та не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно частину будівлі санпропускника площею 133 м.кв. на другому поверсі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні належними доказами, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 та вступив у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджено також довідкою державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори Бенчак М.Т. (а.с. 15). Вказана обставина також підтверджується заповітом від 07 травня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_5 заповіла все своє майно, а саме, частку будівлі другого поверху санпропускника площею 133 кв.м., яка належить їй на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , позивачу ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2005 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності на частку будівлі на другому поверсі санпропускника, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 площею 133 квадратні метри.

Відповідно до технічного паспорту на частину приміщення будівлі санпропускника № 1 ж по АДРЕСА_2 , загальна площа будівлі становить 133,00 кв.м., вартість 51 679, 00 гривень.

Факт смерті дідуся позивача ОСОБА_4 09 травня 2007 року, стверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.11).

Факт смерті бабусі позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.16)

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2019 року визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк терміном на чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання чинності рішення суду (а.с. 12).

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина перша статті 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Про прийняття позивачем спадщини частини будівлі санпропускника площею 133 м.кв. на другому поверсі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_5 свідчить та обставина, що позивач у відповідності до ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що є доведеним в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що позивач навів допустимими доказами те, що він як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі вправі набути право власності на спадкове нерухоме майно частину будівлі санпропускника площею 133 м.кв. на другому поверсі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1258 ч.1, 1261, 1268, 1269 ЦК України (ред. 2004 року), суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право приватної власності на спадкове нерухоме майно частину будівлі санпропускника площею 133 м.кв. на другому поверсі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 18 вересня 2019 року.

Головуюча: Сойма М.М.