Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1990/09

провадження № 61-20524св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач-відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВБК «Надія»,

позивач - Приватний навчальний заклад «Інститут ділового адміністрування»,

відповідач - ОСОБА_2,

особа, яка звернулася із касаційною скаргою - регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року у складі судді Барильської А. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВБК «Надія» (далі - ТОВ «ВБК «Надія») звернулося до суду з позовом доОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії.

У квітні 2009 року Приватний навчальний заклад «Інститут ділового адміністрування» (далі - ПНЗ «Інститут ділового адміністрування») звернувся з позовом до ТОВ «ВБК «Надія» про визнання права власності.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2009 року відмовлено в задоволенні позовну ТОВ «ВБК «Надія». Позов ПНЗ «Інститут ділового адміністрування» задоволено; визнано за ПНЗ «Інститут ділового адміністрування» право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 2 058,78 кв. м (літ. А) будівельною готовністю 100 %, яка розташована на земельній ділянці площею 1,10 га та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без акту вводу в експлуатацію. Зобов`язано Комунальне підприємство «Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» провести реєстрацію права власності за ПНЗ «Інститут ділового адміністрування» на вказану нежитлову будівлю; вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 вересня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, яке до участі в справі не залучалося, звернулося до суду із апеляційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2009 року, просило його скасувати та передати справу на новий розгляд, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням порушено його законні права та інтереси.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року апеляційну скаргу повернуто Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у зв`язку з ненаданням ним доказів, що підтверджують порушення оскаржуваним рішенням його прав та законних інтересів.

21 грудня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до суду із апеляційною скаргою вдруге, в якій посилалося на порушення ПНЗ «Інститут ділового адміністрування» умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом викупу від 04 вересня 2009 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та ПНЗ «Інститут ділового адміністрування», предметом якого є об`єкт незавершеного будівництва «Навчально-лабораторний корпус» Криворізького державного педагогічного інституту будівельною готовністю 20 %, який розташований на земельній ділянці площею 1,10 га та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, щодо введення останнього в експлуатацію.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2009 року повернути її особі, що її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області не має, передбаченого статтею 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), права на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2009 року, оскільки при його ухваленні суд першої інстанції не вирішував питання про права й обов`язки останнього.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не дослідив обставини, що мають значення для справи чим порушив принцип змагальності сторін та дійшов помилкового висновку про те, що права заявника не порушені оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

Заперечення (відзив) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 27 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 травня 2018 року справу № 2-1990/09 та матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що у справі, яка переглядається виникло правове питання про те, чи може суд апеляційної інстанції, отримавши апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від особи, яка не брала участі у справі, повернути її апеляційну скаргу з тих підстав, що права особи, яка звернулася із такою скаргою оскаржуваним судовим рішенням не порушені, оскільки судом першої інстанції не вирішувалися питання про права й обов`язки останньої.

У частині першій статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на час винесення апеляційним судом ухвали про повернення апеляційної скарги) передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною п`ятою статті 357 ЦПК України не передбачено можливість повернути апеляційну скаргу з тих підстав, що вона подана особою, яка не приймала участі у розгляді справи і суд не вирішував питання про її права та обов`язки в суді першої інстанції.

Крім того, статтею 358 ЦПК України прямо не встановлена можливість відмовити у відкритті апеляційного провадження за умови, що апеляційну скаргу на судове рішення подано особою, яка не брала участі у справі і суд не вирішував питання про її права та обов`язки.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року справу № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_5 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання протоколів та актів про проведення прилюдних торгів недійсними, визнання торгів недійсними, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування запису про державну реєстрацію права власності, за касаційною скаргою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що у судовій практиці України склалися різні підходи до розуміння та застосування положень статей 352, 358, 362 ЦПК України з приводу відкриття/відмови у відкритті провадження за скаргою особи, яка не брала участі у справі.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), за касаційною скаргою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Надія» до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та за позовом Приватного навчального закладу «Інститут ділового адміністрування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Надія» про визнання права власності, за касаційною скаргою регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року до закінчення розгляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_5 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання протоколів та актів про проведення прилюдних торгів недійсними, визнання торгів недійсними, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов