Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1187/19
Провадження № 2/273/355/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Миронюк Л.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просила шлюб із відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_5 , стягнути на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше передбаченого законом мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.2 - 3 ).

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 19.12.2011 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу перші п`ять років вони проживали нормально, а з кожним наступним роком стосунки між ними почали погіршуватися, оскільки відповідач почав зловживати спиртними напоями, внаслідок чого виникають сварки, під час яких відповідач ображає та б`є її. У липні 2018 року вони остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки. Відновлювати їх вона не бажає. Тому прийшла до висновку, що сім`я розпалась і шлюб необхідно розірвати. Відповідач добровільно утримувати їх спільних дітей відмовляється, з липня 2018 року взагалі не надає будь-якої матеріальної допомоги дітям, а тому вона вимушена звернутися в суд із позовом про стягнення аліментів. Відповідач офіційної роботи не має, він здоровий, працездатний, аліментів на користь інших дітей не сплачує, а тому вона вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1 /3 частини усіх видів доходу, але не менше передбаченого законом мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 22.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, здійснено виклик сторін (а.с.12-13).

Ухвалою суду від 07.10.2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не явилася, в прохальній частині позову просила розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явився, будучи належно повідомлений відповідно до вимоги п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оскільки відповідач позов визнає, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, врахувавши зміст позовних вимог та відсутність заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Баранівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с.4).

Позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6 ), які проживають з матір`ю. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає.

Сімейні стосунки сторони припинили у липні 2018 року .

Неповнолітні сини перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує батьківського обов`язку по його утриманню, життям дітей не цікавиться, участі у його вихованні не бере, що відповідачем не заперечується.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За нормами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає, а також відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивачка у своїй письмовій заяві наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу (а.с.2 ), а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вимоги закону щодо обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, право позивачки на вибір способу стягнення аліментів на власний розсуд - або у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу платника аліментів, не залежно від того, чи він офіційно працевлаштований та від інших обставин (ч.3 ст.181 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року), суд позовні вимоги щодо стягнення аліменів вважає обгрунтованими.

При поданні позову позивачкою сплачено 768,40 грн. судового збору, які підлягають до стягнення з відповідача на її користь, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову до суду про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55 Конституції України, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ч.3 ст. 105, ч.1ст. 110, ст.ст.112 180- 183, ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, відповідно до ст.ст.2, 4, 5, 10, 13, 27, 76-83, 89, 95, 141, ч.2 ст.247 , 258, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Баранівського району Житомирської області 19.12.2011 року за актовим записом №8 між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_5 .

Неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити для подальшого проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Баранівка Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.06.2019 року - дня пред`явлення позову до суду і до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , затим в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Баранівка Житомирської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , - сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Баранівка Житомирської області, на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок 6037, назва рахунку- судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва отримувача: УК у Баранівському р-н/Баранівський р-н/22030101), код отримувача: 37573026, МФО 899998 Казначейство України (ЕАП).

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Васильчук