ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/346/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304060000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

за участю секретаря Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ; представник позивача - адвокат Дубінський В.М.;

відповідач - ОСОБА_2 ; представник відповідача - адвокат Попельнюх А.О.;

особа, яка подає апеляційну скаргу - відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Марцішевської О.М. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси 19 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності, -:

в с т а н о в и в :

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності - задоволено в повному обсязі.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 15 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відчуження 83/100 (вісімдесят три сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_1 дев`яносто АДРЕСА_2 .

Розірвано договір довічного утримання, укладений 15 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відчуження земельної ділянки площею 0,0604 га що знаходиться по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:045:0066.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_1 дев`яносто АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0604 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:045:0066.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 4411,60 грн.

19 червня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності було ухвалено додаткове рішення.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року доповнено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила додаткове рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року ОСОБА_2 вказує, що підставою для ухвалення додаткового рішення судом є задоволення позову ОСОБА_1 . Так як вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2019 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, то вона вважає, що додаткове рішення від 19.06.2019 року також підлягає до скасування.

ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Додаткове рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки додатковим рішенням вирішувалося питання судових витрат щодо стягнення судових витрат за надання правової допомоги позивачу адвокатом під час розгляду справи в суді першої інстанції .

Ухвалюючи додаткове рішення по даній справі, в доповнення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року щодо вирішення питання судових витрат за надання правової допомоги, суд першої інстанції послався, що оскільки було лише вирішено питання щодо судових витрат в частині сплати судового збору на користь держави з відповідача, а вирішення питання стягнення витрат за надання правової допомоги позивачу адвокатом не вирішувалось при прийнятті рішення судом, то районний суд дійшов висновку, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Стягуючи судові витрати з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції керувався вимогами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, вказавши, що позивачем понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6000 грн., що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, тому сплачені кошти позивачем адвокату за надання правничої допомоги у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача .

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, оскільки позивачем підтверджено, що нею сплачено кошти згідно квитанції за надання їй правової допомоги адвокатом, які у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 12.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності - задоволено в повному обсязі.

19 червня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкас по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності було ухвалено додаткове рішення.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року доповнено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності в частині щодо вирішення питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надано квитанцію, детальним описом робіт (надання послуг) виконання адвокатом Дубінським В.М. згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 16.01.2019 року (а. с. 64-71). Крім того, попередній орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. позивачем ОСОБА_1 був зазначений у позовній заяві.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно вказано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у ч. 6 ст. 137 ЦПК України .

З вище викладено вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, але лише в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх не співмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року (справа № 907/357/16).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження витрат на правничу допомогу, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції , яким вирішено питання судових витрат в частині стягнення коштів за надання правничої допомоги адвокатом, та прийняття нового рішення про відмову у стягненні судових витрат з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. відповідно до вимог чинного законодавства, судом не допущено порушення норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування додаткового рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, висновки суду стосуються лише питання стягнення судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом, які не були вирішені судом при ухваленні рішення по суті розглянутих позовних вимог, яким повністю задоволено вимоги позивача, а тому суд відповідно до вимог закону при задоволенні позовних вимог позивача стягнув судові витрати з відповідача на користь позивача додатковим рішенням.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому додаткове рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання стягнення судових витрат слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368 , 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г.Бородійчук

В.О.Єльцов