СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2766/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн 00 коп., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21.02.2015 між сторонами було зареєстровано шлюб у якому у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого 24.05.2018 вказаний шлюб між сторонами розірвано, а дитина залишилася проживати разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, однак відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження без повідомлення сторін наявними у справі матеріалами (а.с. 36).

08.01.2019 представник відповідача по справі подав заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (а.с. 40).

15.01.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти у розмірі 813 грн 00 коп., щомісячно, оскільки він має нерегулярний, мінливий дохід так як працює періодично на підробітках, щоб забезпечити себе і бабусю, а також через міну життєвих обставин , проблемами зі здоров`ям і переїзду має можливість сплачувати лише вищевказану суму та зазначив, що він у добровільному порядку сплачував кошти на утримання дитини, однак через закриття карткового рахунку позивача останнє перерахування було повернуто (а.с. 45-47).

31.01.2019 позивач по справі подала заперечення на відзив відповідача в якому зазначила, що його позиція є необґрунтованою та непідтверджена матеріалами справи (а.с. 81- 83).

У свою чергу представник відповідача подала 07.02.2019 заперечення, зазначивши, що позивач вводить суд в оману щодо правової позиції відповідача, вважає, що твердження не підсилюють ефективність і переконливість інформації, зазначеної позивачем, а також позивачем не обґрунтовано заначений розмірі позовних вимог, що є безпідставним (а.с. 87-88).

19.02.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження (а.с. 96).

26.09.2019 ухвалою суду призначено по справі проведення процедури врегулювання спору на підставі клопотання сторін на підставі чого зупинено провадження у справі (а.с. 117).

11.10.2019 сторони подали спільну заяву про врегулювання спору та визначили суму аліментів у розмірі 2000 грн 00 коп. (а.с. 127).

Ухвалою суду від 11.10.2019 відновлено провадження у зв`язку із поданою заявою про врегулювання спору (а.с. 128).

Суд дослідивши матеріали справи, подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Як вбачається з поданої мирової угоди, з процесуальними наслідками передбаченими ст. 207 ЦПК України сторони ознайомлені, і вважають, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують його.

Оскільки сторони добровільно прийшли до згоди про укладення мирової угоди, наслідки укладення мирової угоди сторонам зрозумілі, при цьому мирова угода не порушує прав та інтересів сторін та інших осіб, тому суд вважає необхідним затвердити мирову угоду укладену між сторонами, а провадження по справі закрити на підставі того, що зазначена мирова угода не суперечить діючому законодавству і укладається в інтересах всіх сторін.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним затвердити дану мирову угоду на умовах, запропонованих сторонами та закрити провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 207, 208, 255, 259-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

затвердити мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цивільній справі №759/19824/18 за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на наступних умовах:

Сторони визначили погоджену суму аліментів у твердій грошовій сумі розмірі 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп. яку стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказана сума 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп. є остаточною, погодженою обома сторонами, включає в себе аліменти та додаткові витрати.

Наслідки укладення Мирової угоди і закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 207, 208, 255 ЦПК України, сторонам відомі і зрозумілі.

Провадження по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська