Справа № 308/1416/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном,-

встановив:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 17 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22 жовтня 2019 року.

До Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_5 , від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2017 року об`єднано в одне провадження вимоги за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2017 за клопотанням представника ОСОБА_6 , проти якого не заперечувала представник ОСОБА_5 , призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою з`ясування обставин, що мають значення в справі, провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 09 серпня 2017 року залишено без змін.

Згідно повідомлення судового експерта було направлено лист від 08 вересня 2017 року щодо проведення попередньої оплати за проведення попередньої оплати за проведення експертизи. Разом з тим, оплата ОСОБА_3 проведена не була, тому на підставі вищенаведеного судовий експерт повідомив про неможливість проведення такої експертизи та повернув матеріали цивільної справи до суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2018 року відновлено провадження у справі № 308/1416/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 березня 2018 року на 10 годину 00 хвилин.

В подальшому, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2019 постановлено позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном - залишити без розгляду, а подальший розгляд справи продовжити в межах зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном мотивовані тим, що внаслідок збудованого ОСОБА_4 з порушенням ДБН будинку псується паркан, підтоплюється земельна ділянка ОСОБА_3 та будівля. Внаслідок незабезпечення ОСОБА_4 належних інженерно-технічних заходів по відведенню опадових вод, відбувається підмоченім фундаменту її ж будівель. Належність ОСОБА_4 будівлі за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Інформаційною довідкою від 09.05.2017 року. Так, на господарській будівлі ОСОБА_4 відсутні водовідвідні ринви та труби і снігозатримувачі на даховому покритті, що підтверджується фотознімками. Внаслідок цього, при випаданні атмосферних опадів (дощу, снігу, граду), вода (сніг) стікає з покрівель безпосередньо на земельну ділянку ОСОБА_3 та підтоплює фундамент огорожі (паркану), житлового будинку та господарської будівлі. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а право власності на паркан, житловий будинок та господарську будівлю ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Якраз під час опадів було проведено фотографування такого процесу 05.05.2017 року, фотознімки про що додаються. Також додає, що в зимовий період, під час сніготаєння відбуваються зсувні процеси снігового покриву з даху ОСОБА_4 на конструкції житлового будинку та господарської будівлі і земельну ділянку ОСОБА_3 Це спричинює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а зокрема членів родини, в тому числі і малолітніх внуків.

Зазначає, що відповідачем порушені норми ст.319, ст. 322 ЦК України, оскільки відповідно до ст.39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Абзацом 3 п.3.25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень передбачено, що: для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Враховуючи вищезазначене, представник позивача за зустрічним позовом просить суд зобов`язати ОСОБА_4 влаштувати на господарських будівлях за адресою: АДРЕСА_2 , водовідвідні ринви та труби, а також снігозатримувачі для запобігання стіканню з цих господарських будівель на земельну ділянку ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , атмосферних опадів, які підмочують фундаменти огорожі, житлового будинку та господарської будівлі ОСОБА_3 .

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 не з`явилася, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору, мотивуючи його тим, що з поданого представником позивача за зустрічною позовною заявою висновку №07/17 експертного будівельно-технічного дослідження по листу гр. ОСОБА_3 від 28.08.2017 вбачається, що станом на час проведення огляду 01.07.2017року на одноповерховій частині господарської будівля (гаражу) з матеріалом покрівлі металева металодахівка встановлена система лотків і водостічних труб і снігозатримувачів по типу підкова, корона. На одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом з матеріалом покрівлі етерніт встановлена система лотків і водостічних труб. Проте не встановлені снігозатримувачі - інженерно-технічний захід, конструктивний елемент покриття, який запобігає лавиноподібному падінню снігу і льоду з даху будинку. Для відповідності будівництва господарських будівель і споруд ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , вимогам Державних будівельних норм, правил і стандартів та іншим нормативним документам України, нормативно-правовим актам України в частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , на одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом з матеріалом покрівлі етерніт необхідно встановити бугельні (точкові) снігозатримувачі.

Разом з тим, представник відповідача додає фотознімки від 22.06.2019 року які підтверджують наявність на будівлі відповідача (гараж) інженерно-технічних заходів що пропонуються до встановлення експертом.

Вказує, що оскільки частина інженерно-технічних заходів наявність яких вимагається позивачем згідно прохальної частини була в наявності станом на 01.07.2017 року, а недолік на який вказував експерт у своїх зауваженнях, а саме відсутність снігозатримувачів на даху одноповерхової частини господарської будівлі гаражу відповідачем самостійно усунуто на протязі розгляду справи судом, вважає що відсутній предмет спору на даний час, а тому провадження слід закрити.

У судове засідання, позивач не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник позивача у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечила, підтримуючи свої позовні вимоги.

Заслухавши учасників судового засідання, розглянувши заявлене клопотання та дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном мотивовані тим, що внаслідок збудованого ОСОБА_4 з порушенням ДБН будинку псується паркан, підтоплюється земельна ділянка ОСОБА_3 та будівля. Внаслідок незабезпечення ОСОБА_4 належних інженерно-технічних заходів по відведенню опадових вод, відбувається підмоченім фундаменту її ж будівель. Належність ОСОБА_4 будівлі за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Інформаційною довідкою від 09.05.2017 року. Так, на господарській будівлі ОСОБА_4 відсутні водовідвідні ринви та труби і снігозатримувачі на даховому покритті, що підтверджується фотознімками. Внаслідок цього, при випаданні атмосферних опадів (дощу, снігу, граду), вода (сніг) стікає з покрівель безпосередньо на земельну ділянку ОСОБА_3 та підтоплює фундамент огорожі (паркану), житлового будинку та господарської будівлі. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а право власності на паркан, житловий будинок та господарську будівлю ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Якраз під час опадів було проведено фотографування такого процесу 05.05.2017 року, фотознімки про що додаються. Також додає, що в зимовий період, під час сніготаєння відбуваються зсувні процеси снігового покриву з даху ОСОБА_4 на конструкції житлового будинку та господарської будівлі і земельну ділянку ОСОБА_3 Це спричинює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а зокрема членів родини, в тому числі і малолітніх внуків.

Враховуючи вищезазначене, представник позивача за зустрічним позовом просить суд зобов`язати ОСОБА_4 влаштувати на господарських будівлях за адресою: АДРЕСА_2 , водовідвідні ринви та труби, а також снігозатримувачі для запобігання стіканню з цих господарських будівель на земельну ділянку ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , атмосферних опадів, які підмочують фундаменти огорожі, житлового будинку та господарської будівлі ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0134 ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016, а право власності на паркан, житловий будинок та господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 73653650.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002: НОМЕР_2 та житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 86598300.

З поданого представником позивача за зустрічною позовною заявою висновку судового експерта Курильов І.І. за №07/17 експертного будівельно-технічного дослідження по листу гр. ОСОБА_3 від 28.08.2017 вбачається, що будівництво господарської будівлі (гаражу) гр. ОСОБА_4 , що розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , здійснюється з порушенням принципової планувальної схеми планувальних та містобудівних обмежень АДРЕСА_3 , згідно якої дана будівля розміщена при «правій» межі земельної ділянки.

Розташування господарської будівлі (гаражу) по АДРЕСА_2 при «правій» межі ділянки призвело до зміщення протипожежних розривів вглиб суміжної ділянки по АДРЕСА_3 .

Влаштування господарської будівлі (гаражу) АДРЕСА_2 ділянкою по АДРЕСА_3 суперечить п.3.19 ДБН 360-92** чим призвело до зменшення потенційного місця розташування (згідно вимог ДБН) житлового будинку на даній земельній ділянці до розмірів, у які не являється можливим вписати повноцінний житловий будинок без порушення вимог правил, стандартів, ДБН України. Це в свою чергу унеможливлює гр. ОСОБА_3 скористатись правом проживати у житловому будинку у зв`язку із наявними протипожежними розривами від господарської будівлі(гаражу) по АДРЕСА_2 , що розташовані на місці розташуванні будинку. Будівництво господарської будівлі (гаражу) гр. ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 в частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 не відповідають в повному обсязі вимогам Державних будівельних норм, правил і стандартів та іншим нормативним документам України, нормативно-правовим актам України.

Невідповідність полягає у незабезпеченні вимог у частині влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, що суперечить п 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»; незабезпеченні вимог у частині організації водовідведення виключаючи в зимовий період утворення та падіння полою(льоду), що суперечить та п.3.15 ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд». Станом на 05.05.2017 року на даху господарської будівлі (гаражу) були відсутні будь-які інженерно-технічні заходи, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель, утворення та падіння полою.

Станом на час проведення огляду 01.07.2017року на одноповерховій частині господарської будівля (гаражу) з матеріалом покрівлі металева металодахівка встановлена система лотків і водостічних труб і снігозатримувачів по типу підкова, корона.

На одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом з матеріалом покрівлі етерніт встановлена система лотків і водостічних труб. Проте не встановлені снігозатримувачі - інженерно-технічний захід, конструктивний елемент покриття, який запобігає лавиноподібному падінню снігу і льоду з даху будинку.

Для відповідності будівництва господарських будівель і споруд ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , вимогам Державних будівельних норм, правил і стандартів та іншим нормативним документам України, нормативно-правовим актам України в частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , на одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом з матеріалом покрівлі етерніт необхідно встановити бугельні (точкові) снігозатримувачі.

Розміщення та конструкція нової огорожі не впливає на перерозподіл стікання атмосферних опадів. Кількість атмосферних опадів, що стікали на кожну із ділянок із старої огорожі, відповідає кількості атмосферних опадів (дощу, снігу), що стікає на кожну із ділянок з нової огорожі. Єдине що змінилося - зі старої огорожі скапувала (стікала) основна маса опадів з верху бетонної підмурівки, що була розташована на висоті близько 0,45-0,55 м від рівня землі, а з нової огорожі вода скапує (стікає) з парапетних плит накриття (дашків) нової огорожі, що розташовані на висоті від 2,0 до 2,2 м від рівня землі.

Внаслідок побудованого паркану (огорожі) між земельними ділянками, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_3 додаткові атмосферні опади (дощ, сніг) не стікають як на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 так і на ділянку гр. ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 .

Відповідно, якщо відсутнє стікання додаткових атмосферних опадів - відсутнє замокання додатковими атмосферними опадами фундаменту господарської будівлі, яке в свою чергу може призвести до руйнації фундаменту цієї господарської будівлі, яка в позовній заяві ОСОБА_4 названа гаражем.

Відсутність необхідних інженерно-технічних заходів, які мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель, на господарських будівлях і спорудах ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , До 05.05.2017р. могли призводити підмочування фундаменту господарської будівлі, яка в позовній заяві ОСОБА_4 названа гаражем, що в свою чергу могло призвести до руйнації фундаменту цієї господарської будівлі. Станом до 05.05.2017 згідно фото наданих на дослідження - на даху господарської будівлі (гаражу) були відсутні будь-які інженерно-технічні заходи, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель, утворення та падіння полою. Про це також свідчать явні сліди постійного намокання (зелений колір бетонної поверхні), що вказує на тривалий період дії на неї вологи стіканням атмосферних вод на поверхню відмостки. Відсутність необхідних інженерно-технічних заходів, які мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель, на господарських будівлях і спорудах ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.07.2017р. може призводити підмочування фундаменту господарської будівлі в період осінь-зима-весна, яка в позовній заяві ОСОБА_4 названа гаражем, що в свою чергу може призвести до руйнації фундаменту цієї господарської будівлі. Станом на чаіс проведення огляду експертом встановлено, що на одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з матеріалом покрівлі металочерепиця встановлена система лотків і водостічних труб і снігозатримувачів по типу підкова, корона. На одноповерховій частині господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом з матеріалом покрівлі етерніт встановлена система лотків і водостічних труб. Проте не встановлені снігозатримувачі - інженерно-технічний захід, конструктивний елемент покриття, який запобігає лавиноподібному падінню снігу і льоду з даху будинку. Це свідчить про те, що неорганізоване стікання води з карнизів господарської будівлі (гаражу) станом на 01.07.2017р. припинено інженерно-технічними заходами встановлення лотків та водовідвідних труб. Проте відсутність снігозатримувачів на даху одноповерхової частини господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом призведе до падіння у період осінь-зима-весна снігових шапок і льоду на ділянку гр. ОСОБА_3 , паркан, відмостку господарської будівлі(гаражу), що в свою чергу зумовить намокання відмостки. Це може в подальшому спричиняти намокання фундаменту, що в свою чергу могло призвести до руйнації фундаменту господарської будівлі (гаражу). Крім того організоване водовідведення атмосферних опадів з даху господарської будівлі (гаражу) відбувається на рельєф (відмостку), внаслідок чого також можливе намокання фундаменту даної споруди з подальшою його руйнацією.

Відсутність снігозатримувачів на даху одноповерхової частини господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом, як станом до 05.05.2017, так і станом на час проведення огляду, призводило, призводить та в подальшому буде призводити до падіння у період осінь-зима-весна снігових шапок і льоду на паркан, відмостку господарської будівлі (гаражу) ОСОБА_4 . Відсутність необхідних інженерно-технічних заходів (снігозатримувачів), які мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель, на господарській будівлі (гаражу) ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , як станом до 05.05.2017, так і станом на час проведення огляду, і подальшому спричиняти намокання фундаменту з будівлі ОСОБА_3 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

Організоване водовідведення атмосферних опадів з даху господарської будівлі на відмостку, відсутність необхідних інженерно-технічних заходів(снігозатримувачів), які мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель, на господарських будівлях і спорудах ОСОБА_4 , що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , як станом |до 05.05.2017, так і станом на час проведення огляду, призводили, призводять та в подальшому будуть призводити до підмочування та руйнування паркану (огорожі), про який йдеться в позовній заяві ОСОБА_4 .

Суд враховує, що з зустрічним позовом до суду звернувся позивач 11.05.2017 року, та на підтвердження власних доводів було надано фотознімки датовані 05.05.2017 року та 09.05.2017 року на яких зафіксована відсутність водовідвідних ринв та труб і снігозатримувачів на даховому покритті нерухомого майна відповідача ОСОБА_4 .

Як встановлено судом, з урахуванням експертного висновку №07/17, наданого суду для дослідження та долученого до матеріалів справи, неорганізоване стікання води з карнизів господарської будівлі (гаражу) станом на 01.07.2017р. було припинено інженерно-технічними заходами встановлення лотків та водовідвідних труб, вказане підтверджується також доданими фотознімками від 16.05.2017 року та актом обстеження побутових умов від 16.05.2017р., складений постійною депутатською комісією, та не заперечується представником відповідача ОСОБА_4 .. В той же час, снігозатримувачі на даху одноповерхової частини господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом станом на 22.06.2019 року , що підтверджується доданими до клопотання про закриття провадження фотознімками, що в загальному , є обставиною, яка виключає предмет спору.

Вказані інженерно-технічні заходи з урахуванням вказаних доказів були встановленні в процесі розгляду судом справи, що також не заперечується представником відповідача з огляду на зміст поданого до суду клопотання про закриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч.3 вказаної нормо учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім цього, відповідно до вимог ст.. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб. В даному випадку, права позивачів були порушені встановленням відповідачами металевого шлагбауму, який ними самостійно демонтовано.

Отже, предмет спору в даному випадку відсутній, що має наслідком закриття провадження у справі.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини. Види обєктів цивільних прав визначені статтею 177 ЦК України. Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого обєкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного обєкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обовязки їх учасників, визначені договором та законодавством. Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги. Предмет спору станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії «предмет спору» і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон повязує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено правові підстави для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за відсутності предмету спору, оскільки на момент звернення позивача до суду спір між сторонами існував, а позовні вимоги задоволені відповідачем фактично після предявлення позову до суду.

Закриття провадження у справі при виниклих обставинах є обов?язком, а не правом суду.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України під час закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

А тому, враховуючи викладене, а саме відсутність предмету спору, суд в порядку п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі.

В той же час представник позивача просив стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 7 ст.135 ЦПК України, у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає що між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом Андрейкович О.В. (прізвище після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_8 ) 05.05.2017 було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідну до опису про надані адвокатські послуги згідно договору від 05.05.2017 року адвокатом була надана професійна правнича допомога, на яку адвокат витратив загалом 29 години.

За вказану правничу допомогу позивач сплатив адвокату кошти в сумі 13300 гривень, що підтверджується квитанцією № пн4643 від 12.05.2017 року.

Суд, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом був підготовлений і поданий позов до суду. Цей адвокат подавав процесуальні клопотання в межах розгляду справи судом. Враховуючи вказане, позивачем було доведено надання йому адвокатом Андрейкович О.В. (прізвище після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_8 ) вказаних послуг.

Однак, з огляду на те, що такі витрати у сумі 13300, 00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, сума зазначена в описі наданих робіт, у розмірі підготовки заперечень проти позову, доводів викладених в запереченнях, підготовки апеляційної скарги не співмірна з часом, витраченим адвокатом на участь у засіданнях), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з ОСОБА_4 становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку позовної заяви та значення справи для сторони, суд, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, робить висновок, що заявлені витрати на професійну правову допомогу підтверджені належними доказами, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача 7500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір в розмірі 640 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.255 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. та витрати на оплату правничої допомоги в сумі 7500 грн. правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош