Провадження № 2-з/638/404/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Мунтяну І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнично-комерційна фірма «Альтернатива» про стягнення суми попередньої оплати,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 260 908 грн, що знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Альтернатива».

Свою заяву обґрунтовує тим, що позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивачем сплачено ТОВ ВКФ «Альтернатива» передплату за послуги та товар, але відповідач до виконання зобов`язання не приступив, від повернення передплати позивачу відмовився при цьому факт сплати грошових коштів не заперечує. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства фактично привласнив кошти позивача, а відтак зазначене може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.09.2019 року за відповідачем на праві власності не обліковується ніякого нерухомого майна, оскільки відповідач є суб`єктом господарської діяльності та отримує на свій розрахунковий рахунок грошові кошти, задоволення заяви про забезпечення позову є єдиним ефективним способом захистити права позивача на даній стадій розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.3 ст. 150 КПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотніх наслідків.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Посилання позивача на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є єдиним ефективним способом захистити права позивача на даній стадій розгляду справи, не є достатнім обґрунтуванням припущення існування загрози невиконання можливого рішення суду.

При цьому, накладення арешту на грошові кошти відповідача можуть бути обмеженням можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що в свою чергу може призвести до втручання в господарську діяльність, оскільки саме за рахунок отриманих доходів і здійснюється господарська діяльність підприємств, що є неприпустимим.

Крім того, в даному випадку у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову будуть порушені права інших осіб.

Також позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що сам цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнично-комерційна фірма «Альтернатива» про стягнення суми попередньої оплати відмовити.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий