Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №379/226/19

(2-з/379/14/19)

провадження №61-9321св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Проперті»,

третя особа - Таращанська районна державна адміністрація Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Проперті» на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Проперті» (далі - ТОВ «Агро-Проперті»), третя особа - Таращанська районна державна адміністрація Київської області, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі від 01 листопада 2015 року, укладений від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Проперті» на земельну ділянку площею 2,1301 га, що розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області.

Позов мотивовано тим, що вказаний договір про передачу в оренду належної їй на праві приватної власності позивач не укладала та не підписувала, що є підставою для визнання цього правочину недійсним.

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 в особі представника подала заяву про забезпечення позову, в якій просила: заборонити вчинити певні дії, а саме будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 244 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0091, площею 2,1301 га, розташованої в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що відповідач (ТОВ «Агро-Проперті») 12 лютого 2019 року звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Господарський суд Київської області своєю ухвалою від 18 лютого 2019 року по справі № 911/432/19 залучив ОСОБА_1 . у якості третьої особи без самостійних вимог.

Заявник вважає, що реєстрація права оренди земельної ділянки, а отже і скасування такого права є похідними від самого договору оренди землі. Тому, не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2016 року за № 4 неможливо розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зазначеної у договорі оренди земельної ділянки від 26 квітня 2018 року, укладеного між позивачем і СТОВ «Агрофірма Мрія».

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, тому на думку позивача існує ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору оренди від 01 листопада 2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у складі судді Зінкіна В. І. відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії.

Ухвала мотивована тим, що зазначені позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, а також відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі. Наведена представником позивача ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору зі СТОВ «Агрофірма Мрія» без розгляду питання про визнання недійним спірного договору оренди від 01 листопада 2016 року з ТОВ «Агро-Проперті» не може бути підставою для фактичної заборони Таращанським районним судом Київської області виконання майбутнього можливого рішення Господарського суду Київської області. Крім того, позивач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Київської області з клопотанням про зупинення провадження у справі до винесення рішення Таращанським районним судом Київської області у даній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника позивача задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано та заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Заборонено усім суб`єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 2, 1301 га, кадастровий номер :03:006:0091, що розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 оспорює договір оренди, укладеного між нею та ТОВ «Агро-Проперті», на теперішній час спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні СТОВ «Агрофірма Мрія» на підставі договору оренди між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Марія» від 26 квітня 2018 року, а ТОВ «Агро-Проперті», в своє чергу, оспорює в Господарському суді державну реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки.

Таким чином, наявний спір між сторонами щодо користування земельною ділянкою на підставі договору оренди.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що існує ймовірність скасування Господарським судом державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору від 01 листопада 2016 року.

З урахуванням наведеного та з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, заявлених позивачем у вигляді заборони усім суб`єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Агро-Проперті», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати прийняту ним постанову із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що забезпечуючи позов, суд апеляційної інстанції перевищив надані йому процесуальним законом повноваження, не врахував, що позивач не визначав коло осіб, яким просив заборонити вчиняти реєстраційні дії, у зв`язку з чим, суд на власний розсуд визначив коло цих осіб, чим порушив вимоги статей 149, 150, 153 ЦПК України.

Апеляційним судом не враховано, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову неспівмірний із заявленими позовними вимогами, а також відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, заявленого у цій справі.

Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду не надійшов.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За своїм змістом, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку на предмет законності і обґрунтованості, апеляційний суд встановив, що між сторонами наявний спір щодо користування земельною ділянкою на підставі договору оренди, дійсність якого у цій справі оспорюється ОСОБА_1 , а на даний час належна їй земельна ділянка знаходиться у користуванні СТОВ «Агрофірма Мрія» на підставі договору оренди між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Марія» від 26 квітня 2018 року. При цьому, ТОВ «Агро-Проперті» оспорює в господарському суді державну реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки

У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії усім суб`єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, оскільки існує ймовірність скасування господарським судом державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним оспорюваного у цій справі договору від 01 листопада 2016 року, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення по даній справі.

Доводи касаційної скарги відповідача не впливають на висновки апеляційного суду щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує реальна ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому, спосіб забезпечення позову відповідає змісту прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач та є співмірними цим вимогам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Проперті» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська