Справа № 163/2784/15-ц
Провадження № 2-др/163/1/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

18 жовтня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомльської міської ради Волинської області, ОСОБА_4 (третя особа відділ Держгеокадастру в Любомльському районі Волинської області) про визнання недійсними рішення Любомльської міської Ради, свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації такого права,

в с т а н о в и в :

У вказаній справі 18.05.2017 року судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13.09.2017 року та постановою Верховного Суду від 01.07.2019 року зазначене рішення суду залишене без змін.

10.09.2019 року відповідач ОСОБА_4 звернулась в суд із заявою, у якій вказала на не вирішення рішенням суду питання про судові витрати та у зв`язку із понесенням нею 4 000,00 гривень на правничу допомогу, просила їх стягнути з позивача ОСОБА_1

ОСОБА_1 подала заперечення на цю заяву. У ній вказала на неспівмірність заявлених витрат зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, а також непідтвердження їх актами виконаних робіт. Вважає цей розмір таким, що не відповідає критеріям реальності та розумності, оскільки станом на 2015 рік є очевидно завищеним, а з огляду на отримання нею лише пенсії - складатиме надмірний тягар, що може суттєво вплинути на її звичайний ритм життя. Крім цього, вважає пропущеним строк для звернення до суду із цією заявою.

В судовому засіданні представник відповідача Савош А.О. заяву підтримала із наведених у ній підставі та просила її задовольнити.

Позивач вказала на свій скрутний матеріальний стан, просила у задоволенні заяви відмовити.

Представник третьої особи при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Від Любомльської міської ради як відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника Ради та вирішення заяви на розсуд суду.

Дослідженням матеріалів справи суд встановив наступне.

18.12.2015 року між відповідачем ОСОБА_4 та адвокатом Климович Т.Д. був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого відповідач доручила, а адвокат зобов`язалась надати правову допомогу і здійснювати її представництво, зокрема, в судових органах. Оплату за надані послуги погодили здійснювати за домовленістю, при цьому розмір, порядок обчислення і внесення фактичних видатків, пов`язаних з виконанням представництва, визначається згідно чинного законодавства.

12.01.2016 року та 16.02.2016 року відповідач ОСОБА_4 подавала суду заяви про стягнення з позивача ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу згідно двох квитанцій від 18.12.2015 року та від 16.02.2016 року на суму по 2 000,00 гривень кожна, а всього 4 000,00 гривень.

Із рішення Любомльського районного суду від 18.05.2017 року вбачається, що питання про стягнення судових витрат за вищевказаними заявами відповідача ОСОБА_4 суд не розглядав і не вирішував. Судовими рішеннями судів апеляційної і касаційної інстанцій дане питання також не вирішувалось.

Рішення суду ухвалювалось у відповідності до норм ЦПК України у чинній на той час редакції.

З 15.12.2017 року ЦПК України діє у новій редакції згідно Закону України від 03.10.2017 року N 2147-VIII.

Згідно із п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у цій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

З огляду на зміст ухваленого у справі рішення про відмову в задоволенні позову, слід дійти висновку про відсутність за ним жодного виконання, а відтак і строків для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Із розрахунків суми гонорару за надану правову допомогу від 18.12.2015 року та від 16.02.2016 року в загальному розмірі 4 000,00 гривень вбачається, що до них включено вартість наданих адвокатом послуг наступного характеру: за підготовку процесуальних документів, заяв, заперечень в грудні 2015 року - 1 102,4 гривень за 2 години витраченого часу; за участь в судових засіданнях в грудні 2015 року та січні 2016 року - 1 102,4 гривень за 2 години витраченого часу; за участь в судових засіданнях 26.01.2016 року та лютому 2016 року - 2 204,8 гривень за 2 години витраченого часу. Фактично оплачено всього 4 000,00 гривень.

Виконання і оплата вищенаведеної правової допомоги підтверджується доданими до розрахунків актами прийому-передачі виконаних робіт та розрахунковими квитанціями.

Розрахунки складені з урахуванням вимог чинного на той час Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 2012.2011 року № 4191-VІ, згідно якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, … не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно із Законами України "Про державний бюджет України на 2015 рік", "Про державний бюджет на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01 вересня 2015 року та станом на січень 2016 року становив 1 378,00 гривень.

Перевіривши надані розрахунки на відповідність їх матеріалам справи судом встановлено, що адвокатом Климович Т.Д. підготовлено заперечення на позовну заяву.

Вона приймала участь у попередньому судовому засіданні 18.12.2015 року, яке згідно журналу судового засідання тривало з 10:58 години до 12:21 години, тобто 1 годину 23 хвилини.

Також приймала участь у судових засіданнях 12.01.2016 року (з 10:08 години до 12:58 години - 2 години 50 хвилини), 26.01.2016 року (з 09:42 години до 11:30 години - 1 година 48 хвилин), 16.02.2016 року (з 10:49 години до 14:35 години - 3 години 46 хвилин).

Участь адвоката Климович Т.Д. у подальших судових засіданнях у розрахунки не включена, тому судом не розглядається.

Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України суд у даній справі враховує складність справи, предметом якої є земельний спір; її значення для відповідача, оскільки стосується оспорювання її права власності на земельну ділянку; обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, а також їх вартість, яка, з урахуванням витраченого адвокатом часу, відповідає Закону України від 2012.2011 року № 4191-VІ.

У зв`язку із цим суд вважає, що заявлений відповідачем розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу є достатньо обґрунтованим і належним чином підтвердженим.

Викладені у запереченні доводи позивача є виключно власною оцінкою обставин справи як конкуруючої сторони, які нічим не підтверджені.

Процесуальних підстав для звільнення позивача від сплати судових витрат в розумінні ст.136 ЦПК України суд також не вбачає.

За таких обставин, у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким з позивача в користь відповідача ОСОБА_4 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Керуючись ст.ст.259, 264, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 4 000 (чотири тисячі) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Найменування/ім`я відповідачів:

- Любомльська міська рада Волинської області; місце знаходження: вулиця Української Армії 2, місто Любомль Волинської області; код ЄДРПОУ - 04051336;

- ОСОБА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Найменування третьої особи - відділ Держгеокадастру в Любомльському районі Волинської області; місце знаходження: вулиця Незалежності 23, місто Любомль Волинської області.

Дата складання повного судового рішення - 23 жовтня 2019 року.

Головуючий : суддя С.С.Чишій