ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 663/1929/19

провадження № 22-ц/819/1378/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Кутурланової О.В.,
Радченка С.В.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Шульги К.М. від 10 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі до суду позову,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі до суду його позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , обслуговуючого кооперативу «Дачно-туристичний кооператив «Стасла», треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном (цілісним майновим комплексом).

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначав, що йому належить 1/6 частка нерухомого майна цілісного майнового комплексу туристичної бази відпочинку по АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є ОСОБА_5 - 1/24 частки, ОСОБА_4 - 1/6 частки, ОСОБА_3 - 1/6 частки. У провадженні слідчого відділу Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області знаходиться кримінальне провадження №0000742 від 11.06.2019 за його заявою щодо осіб, які самовільно користуються та розпоряджаються майном туристичної бази. Заявнику стало відомо, що належний йому та іншим співвласникам цілісний майновий комплекс туристичної бази передано обслуговуючим кооперативом «ДТК «Стасла» в оренду в цілому ФОП ОСОБА_2 за договором від 02.05.2019 року, який заявник вважає незаконним, оскільки під час його укладення не було отримано письмової згоди усіх власників спільного майна. Договір містить положення, що майно, яке орендується, знаходиться у володінні та користуванні ОК ДТК «Стасла» у відповідності до договору позички майнового комплексу « ОСОБА_7 ». Заявник звертає увагу, що майнового комплексу «Стасла» юридично не існує, а за вказаною адресою зареєстрований цілісний майновий комплекс туристичної бази. Крім того, АКБ «Укрсоцбанк» є іпотекодержателем нерухомого майна за іпотечним договором №730 від 23.08.2006 у зв`язку з чим правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Зазначений договір оренди перешкоджає йому, як власнику, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном (часткою туристичної бази). Також заявник зазначає, що представники ФОП ОСОБА_2 та ОК ДТК «Стасла» неодноразово протягом 11.06-07.07.2019 року викликали поліцію, звинувачуючи заявника у самоправстві та перешкоджанні підприємницькій діяльності у зв`язку з використанням частини приміщень, які заявник вважає власними. Вважає можливим відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання ФОП ОСОБА_2 таким, що не має права користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором оренди від 02.05.2019 року, визнання ОК ДТК «Стасла» таким, що не має права користування цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором позички між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОК ДТК «Стасла». Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких має намір звернутися до суду, оскільки ФОП ОСОБА_2 не веде облік доходів від розміщення відпочивальників, веде фіктивну підприємницьку діяльність та ухиляється від сплати податків.

Одночасно ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 уклали договір спільного користування майном від 07.06.2019 року, згідно якого, зокрема, визначено приміщення, які знаходяться у особистому користуванні співвласників відповідно до акту розподілу. Зазначає, що дані обставини є підставою вважати, що заявник (позивач у подальшому) та треті особи, які заявлять самостійні вимоги до відповідачів, не зможуть реалізувати рішення суду щодо передачі усіх доходів від майна, які відповідачі одержали або могли одержати за час володіння майном, що є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просив суд:

- заборонити ФОП ОСОБА_2 користування цілісним майновим комплексом туристичної бази ( АДРЕСА_1 ) за договором оренди від 02.05.2019 року між ФОП ОСОБА_2 та ОК ДТК «Стасла» до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи ОК ДТК «Стасла», ПАТ «Укрсоцбанк» про усунення перешкод у здійсненні права власності;

- заборонити ФОП ОСОБА_2 чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази;

- заборонити ОК ДТК «Стасла» користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази відповідно до договору позички;

- заборонити ОК ДТК «Стасла» чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази;

- заборонити ОСОБА_2 чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази;

- заборонити ОСОБА_6 чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність даної ухвали та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм діючого законодавства, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким його заяву про забезпечення позову до подачі позову до суду задовольнити у повному обсязі.

Відзивів (заперечень) на скаргу на адресу апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення до вирішення спору по суті. При цьому судом надано оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог,

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам ст.ст.149,150 ЦПК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

З надісланих до суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , обслуговуючого кооперативу «Дачно-туристичний кооператив «Стасла», треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном (цілісним майновим комплексом).

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 просив суд заборонити ФОП ОСОБА_2 , ОК ДТК «Стасла», ОСОБА_2 , ОСОБА_6 чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази та заборонити ОК ДТК «Стасла» користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази відповідно до договору позички.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначав, що незастосування таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він має звернутися до суду. При цьому заявником зазначено, що йому належить 1/6 частка нерухомого майна цілісного майнового комплексу туристичної бази відпочинку по АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є ОСОБА_5 - 1/24 частки, ОСОБА_4 - 1/6 частки, ОСОБА_3 - 1/6 частки. Заявнику стало відомо, що належний йому та іншим співвласникам цілісний майновий комплекс туристичної бази передано обслуговуючим кооперативом «ДТК «Стасла» в оренду в цілому ФОП ОСОБА_2 за договором від 02.05.2019 року, який заявник вважає незаконним, оскільки під час його укладення не було отримано письмової згоди усіх власників спільного майна. Зазначений договір оренди перешкоджає йому, як власнику, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном (часткою туристичної бази), отримувати відповідні прибутки. Вважає можливим відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання ФОП ОСОБА_2 таким, що не має права користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором оренди від 02.05.2019 року, визнання ОК ДТК «Стасла» таким, що не має права користування цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором позички між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОК ДТК «Стасла».

Так, з матеріалів справи вбачається, що співвласниками цілісного майнового комплексу туристичної бази по АДРЕСА_1 , окрім зазначених заявником ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 , є також ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по 1/6 частки у кожного (а.с.19-26).

З договору спільного користування майном від 07 червня 2019 року вбачається, що даний договір укладено між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Інші співвласники вищезазначеного нерухомого майна в даному договорі відсутні (а.с.58-59).

Тобто, зі змісту наданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що між сторонами по даній справі виник спір щодо порядку користування нерухомим майном - цілісним майновим комплексом туристичної бази, але заявник вважає що йому чиняться перешкоди іншими особами у користуванні його часткою в майні.

Враховуючи, що предметом спору по даній справі є визначення порядку користування нерухомим майном, та зважаючи на те, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, і заявником не зазначено таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ФОП ОСОБА_2 , ОК ДТК «Стасла», ОСОБА_2 , ОСОБА_6 чинити йому перешкоди у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази та заборони ОК ДТК «Стасла» користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази відповідно до договору позички.

При цьому судом першої інстанції вірно враховано, що безпідставне застосування зазначеного заявником виду забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб - співвласників цілісного майнового комплексу туристичної бази.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими як такі, що не підтверджені належними доказами, спростовуються матеріалами справи і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам ЦПК України і підстави для її скасування або зміни відсутні, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 21 жовтня 2019 року.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: О.В.Кутурланова

С.В.Радченко