Справа № 132/1956/18
Провадження № 22-ц/801/1630/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуСправа № 132/1956/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н», поданою представником адвокатом Головеньком Віталієм Петровичем, на заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Аліменка Ю. О. у м. Калинівка, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н» (далі ТОВ «Альфа-Н») про розірвання договору оренди землі, у якому ставила вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,0317 га, кадастровий номер :06:002:0335, розташованої на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, від 02 березня 2016 року б/н, укладеного між ТОВ «Альфа Н» та ОСОБА_1 , право оренди зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора Бензюри І. Ю. Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції, індексний номер 29077489 від 03 квітня 2016 року.

Обґрунтовуючи позов, зазначила що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю їй належить вказана земельна ділянка. 22 вересня 2017 року в судовому засіданні Вінницького окружного адміністративного суду ОСОБА_1 дізналася, що 02 березня 2016 року між нею та відповідачем укладено договір оренди її земельної ділянки. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 123967179 від 15 травня 2018 року позивач дізналась, що право оренди її земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Альфа-Н» строком на 7 років зі встановленням орендної плати в розмірі 6 800,00 грн. Проте після підписання договору оренди землі в трьох примірниках, відповідач не надав позивачу її екземпляр вказаного договору і в порушення вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» та умов договору б/н від 02 березня 2016 року орендну плату за користування земельною ділянкою у 2016 - 2017 роках не сплачував.

Заочним рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено та постановлено розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 02.03.2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н» та ОСОБА_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0317 га, розташованої на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0335, право оренди якого зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора Бензюри І.Ю., реєстраційної служби Барського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29077489 від 03.04.2016 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Заяву ТОВ «Альфа-Н» про перегляд заочного рішення Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року залишено без розгляду.

01.07.2019 року відповідач ТОВ «Альфа Н», діючи через свого представника адвоката Головенька В. П., подав апеляційну скаргу, у якій пославшись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при розгляді справи не було досліджено договір оренди землі, не встановлено та не зафіксовано систематичну несплату орендної плати, не досліджено обставини використання земельної ділянки, тобто, судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи. Крім того зазначає, що справу розглянуто у відсутності відповідача без доказів його належного повідомлення про день та час розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу від іншого учасника справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від представника ТОВ «Альфа-Н» адвоката Мишковської Т. М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного судового рішення без змін.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0317 га, розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0335, про що свідчить державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ № 667063, виданий 07 липня 2006 року Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 28 грудня 2005 року № 531, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59 (а. с. 6).

02 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Н» укладено договір № б/н оренди землі, строк дії договору - 7 років, орендна плата за користування земельною ділянкою становить 8% від вартості землі, що складає 6 800,00 грн. Зазначена інформація міститься в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого: запис від 06 березня 2016 року, індексний номер: 28615986 (а. с. 7).

Між сторонами виник спір з приводу дострокового розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За приписами статей 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

За правилами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

У статті 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року № 6?977цс16, а також постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 587/173/15-ц.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції на підставі поданих доказів, що належним чином оцінені, установивши, що відповідач систематично, а саме: два роки поспіль, не сплачував орендну плату позивачеві, прийшов правильного висновку про те, що є достатні підстави для припинення договору оренди землі шляхом його дострокового розірвання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив умови укладеного між сторонами договору оренди землі щодо розміру, порядку та строків нарахування і виплати орендної плати, обставини використання зазначеної земельної ділянки не можна вважати обґрунтованими, оскільки відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін (стаття 6 ЦПК України) передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

В той же час, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Процесуальним законом передбачений порядок надання відповідачем доказів: за загальним правилом, (частина 3 статті 83 ЦПК України), разом з поданням відзиву, а за умови ухвалення судом заочного рішення: при поданні заяви про перегляд заочного рішення (стаття 285 ЦПК України) або ж у відповідності до положень статті 356 ЦПК України при поданні апеляційної скарги з обґрунтуванням поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Проте будь які докази на спростування зазначених позивачем обставин несплати орендної плати відповідачем суду не надано хоча в даному випадку саме на відповідача покладено обов`язок по спростуванню тверджень позивача про несплату орендної плати. При цьому представник відповідача навіть не заперечує викладені ОСОБА_1 обставини позову. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд самостійно мав вжити заходів для встановлення обставин на спростування позовних вимог та збирати докази на їх підтвердження, що прямо суперечить приписам частини другої статті 13 ЦПК України, а тому є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Письмові пояснення по суті апеляційної скарги з додатками, подані до суду представником ОСОБА_2 31.07.2019, за своїм змістом є доповненням апеляційної скарги та пояснень до неї, зокрема, і копію спірного договору оренди земельної ділянки (а. с. 62 - 87). А оскільки таке доповнення подано поза межами строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд залишає його без розгляду.

Не спростовують вірні висновки суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача ТОВ «Альфа-Н» про час і місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема з відмітки на поштовому конверті, що направлений судом за зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ «Альфа-Н», судова повістка повернулась у зв`язку із відмовою в її отриманні (а. с. 24), а тому відповідач, який відмовився від одержання судової повістки, вважається повідомленим, а день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку є днем вручення судової повістки ( п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень статті 280 ЦПК України правомірно постановив Заочне рішення у справі, а доводи апеляційної скарги в цій частині є надуманими.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, тому в її задоволенні слід відмовити з залишенням оскаржуваного рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н» залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. В. Ковальчук

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета