УХВАЛА

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 601/570/15-ц

провадження № 61-33505св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом - Почаївська міська рада, ОСОБА_2 ,

третя особа - управління Держземагенства у Кременецькому районі Тернопільської області,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Сташківа Б. І., Хома М. В., Костів О. З.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - управління Держземагенства у Кременецькому районі Тернопільської області, про визнання недійсними рішень міської ради та скасування державного акту; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень міської ради та скасування державного акту.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Почаївської міської ради № 561 від 06 травня 2008 року та № 881 від 30 березня 2009 року неправомірно затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,10 га у АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу, в тому числі житлової забудови та 0,04 га - землі громадського призначення і передано дану земельну ділянку відповідачу ОСОБА_2 у приватну власність, оскільки вважає, що вищевказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку, яка передана позивачу у користування раніше.

В позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Почаївської міської ради від 06 травня 2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »; визнати недійсним і скасування рішення Почаївської міської ради № 881 від 30 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 і його державну реєстрацію; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Право на земельну ділянку підтверджується державним актом серії ЯЗ № 061750, виданим 10 грудня 2009 року. Земельна ділянка передана у власність рішенням Почаївської міської ради № 881 від 30 березня 2009 року, яким також затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При складані проекту землеустрою було дотримано усіх вимог чинного законодавства, в тому числі і щодо погодження меж земельної ділянки в натурі, закріплення їх межовими знаками. Це підтверджується відповідним актом від 30 березня 2008 року. З даного документа чітко видно, що межі погоджені з суміжними землекористувачами, в тому числі з позивачем ОСОБА_1 та Почаївською міською радою. Незважаючи на це, позивач ОСОБА_1 незаконно захопила частину належної відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 0,0036 га, встановивши огорожу, чим перешкоджає відповідачу у користуванні приватизованою земельною ділянкою. ОСОБА_2 неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з проханням усунути порушення її права. Проте, ОСОБА_1 ніяким чином не реагує на зауваження. В зв`язку з цим ОСОБА_2 змушена була звертатися з заявами до Почаївської міської ради для врегулювання цього питання. Комісією Почаївської міської ради неодноразово обстежувались земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Комісією було встановлено порушення права власності ОСОБА_2 ОСОБА_1 , а саме - самовільний захват частини належної відповідачу на праві приватної власності земельної ділянки.

В зустрічному позові ОСОБА_2 просила суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі зі сторони ОСОБА_4 та застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 строк позовної давності.

Рішенням Кременецького районного суду від 02 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - управління Держземагенства у Кременецькому районі Тернопільської області, про визнання недійсними рішень Почаївської міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі зі сторони ОСОБА_4 довжиною 2,10 м та не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні належною земельною ділянкою площею 0,10 га в АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - управління Держземагенства у Кременецькому районі Тернопільської області,про визнання недійсними рішень Почаївської міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Почаївської міської ради № 881 від 30 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 ОСОБА_2 » в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 площею 0,04 га із земель громадського призначення та передання її безоплатно у власність ОСОБА_2

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , Серія ЯЗ № 061750 від 10 грудня 2009 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача управління Держземагенства у Кременецькому районі про визнання недійсними рішень Почаївської міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відмовлено.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1 023,12 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 601/570/15-ц і витребувано її з Кременецького районного суду Тернопільської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

06 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - управління Держземагенства у Кременецькому районі Тернопільської області, про визнання недійсними рішень міської ради та скасування державного акту; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкоюпризначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська