Справа № 489/7075/18
Провадження №2/489/480/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 жовтня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської місцевої ради №252 від 11.03.1984 року, гуртожиток по АДРЕСА_1 переданий на баланс ДП НВКГ "Зоря"- "Машпроект".
Відповідно до довідки відділу кадрів ДП НВКГ`Зоря»-«Машпроект» №08/5-1080 від 24.09.2018 року, відповідач працював на Державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» з 13 лютого 2003 року на посаді токар 3 розряду, цех 2, звільнено 17.01.2017 року згідно п.1 ст.36 КЗпП України.
Згідно спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 29.02.2016 року, встановлено з 01.02.2016 року розмір оплати за одне койко-місце в гуртожитках підприємства по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , 40/2 300 грн., в тому числі ПДФ 50 грн.
Згідно спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 24.03.2016 року, встановлено з 01.03.2016 року розмір оплати за одне койко-місце в гуртожитках підприємства по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_4 Чайковського, 40/2 300 грн., в тому числі ПДФ 50 грн.
Розпорядженням від 21.12.2015 року за №410-р встановлено граничний розмір плати за проживання в указаному гуртожитку у розмірі 358,90 грн. без ПДВ.
Актом від 29.10.2018 року, встановлено, що відповідач проживає один в тримісній кімнаті №110 вказаного гуртожитку.
Актом від 18.07.2019 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , проживає в тримісній кімнаті № АДРЕСА_5 вказаного гуртожитку в період з 2012 року по теперішній час спільно з дружиною ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_3
Ігноруючи обов`язок сплачувати за проживання в гуртожитку відповідно до кількості займаних койко-місць. Відповідач в період з березня 2016 по липень 2018 сплачував лише двічі: 400 грн. в лютому 2017 та 900 грн. в червні 2017.
Відповідно до довідки ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 30.10.2018 року за №14-155, відповідач зареєстрований в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 з 14.02.2003 року.
Відповідно до п. 2 Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 №84 (далі-Положення) гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Згідно з ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з утримання будинку та прибудинкової території за своїм функціональним призначенням відноситься до житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п. 2 ч. 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом № 84 від 27.04.2015 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач не в повному обсязі проводив оплату за надані послуги з урахуванням розпоряджень та наказів позивача.
Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1841 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» судовий збір у розмірі 1841 грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «17» жовтня 2019 року.