КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Шевченко Т.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про визнання припиненим кредитного договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 14 грудня 2018 року звернувся у суд із позовом про визнання припиненим кредитного договору № ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 26 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк" був укладений кредитний договір № ML-302/083/2008. За умовами договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 204 525 грн. В той же день з метою забезпечення вимог за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ "ОТП Банк" був укладений договір поруки № SR-302/083/2008. Також 26 березня 2008 року в забезпечення вимог за вказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк" був укладений договір поруки № SR-302/083/2008/2. На підставі п. 1.9 кредитного договору банк на адресу позичальника ОСОБА_1 направив вимогу № 10152 від 29 серпня 2013 року про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі шляхом сплати залишку заборгованості за кредитом у розмірі 201 094,00 грн., суми відсотків за користування кредитом у розмірі 60 496,42 грн. Дана вимога була отримана ОСОБА_1 05 вересня 2013 року . Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, банк змінив строк виконання основного зобов`язання з 27 березня 2023 року на вересень 2013 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Позивач вважає, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойка поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання припиненим договору поруки, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк" з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором. Проте у березні 2016 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернувся у суд з позовом про солідарне стягнення заборгованості, в тому числі з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За таких підстав, позивач просить визнати припиненим кредитний договір № ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», з 06 жовтня 2013 року.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 р. відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 26)

Відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 28 січня 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 37) У відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором у позивача існує заборгованість перед банком, яка складає 241 683,25 грн.

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 09 березня 2016 року направив позов до Жовтневого районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML - 302/51/2005 від 09 грудня 2005 року та кредитним договором № ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року. Проте, не зважаючи на те, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було направлено позов про повне погашення заборгованості, у боржника залишилися загальні умови виконання зобов`язання. За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов`язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

ОСОБА_1 25 березня 2019 року подав до суду відповідь на відзив. (а.с. 78) Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права. Просить рішення скасувати в повному обсязі. У скарзі зазначив, що судом першої інстанції не враховано судову практику щодо припинення дії договору.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України представник відповідача повідомлений про день та час розгляду справи 24 жовтня 2019 року . Заяв про причини неявки в судове засідання до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що апелянт та інші особи, які приймають участь у справі, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, доказів поважності своєї неявки відповідач та його представник суду не надали, тому колегія суддів вважає, що неявка відповідача та його представника, інших осіб, які приймають участь у справі не може бути визнана судом поважною.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав .

Як встановлено судом першої інстанції, 26 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML - 302/083/2008, за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 204 525 грн. (а.с. 5)

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 26 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено договір поруки № SR-302/083/2008, за умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених кредитним договором ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року (а.с. 22).

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 26 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено договір поруки № SR-302/083/2008/2, за умовами якого поручитель ОСОБА_3 зобов`язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених кредитним договором ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року. (а.с. 22)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 .. Визнано припиненою поруку за договором поруки SR-302/083/51/2 від 26 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк".

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства "ОТП Банк".

Згідно з умовами договору факторингу від 22 лютого 2013 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № ML - 302/083/2008 від 26 березня 2008 року , укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що на підставі п. 1.9 кредитного договору, банк, на адресу позичальника ОСОБА_1 направив вимогу від 29 серпня 2013 року про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі шляхом сплати залишку заборгованості за кредитом у розмірі 201 094 грн , суми відсотків за користування кредитом у розмірі 60 496,42 грн. Дану вимогу ОСОБА_1 отримав 05 вересня 2013 року

Направленням вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, банк змінив строк виконання основного зобов`язання з 27 березня 2023 року на вересень 2013 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Позивач вважає, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойка поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Суд першої інстанції , відмовляючи у задоволенні позову , виходив із того , що позивач не надав доказів ,які б свідчили про припинення кредитного договору .

Відповідно до ст. 2, ст.4, ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

За змістом процесуальних норм об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Аналогічні роз`яснення містить п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК) , то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України «якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно ізст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`зання припиняються виконанням , проведеним належним чином .Загальні умови виконання зобов`зання зазначені у ст. 526 ЦК України.

Згідно із ст.554 ЦК України у разі порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідлно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого судуУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої ЦК України. Норми даної глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо), зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора, ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Представник позивача не заперечував тієї обставини, що зобов`язання за визначеним кредитним договором ОСОБА_1 виконано не було. У звязку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором у позивача існує заборгованість перед банком, яка складає 204 525 грн.

Встановлено, що 09 березня 2016 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було направлено позов до Жовтневого районного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML - 302/51/2005 від 09 грудня 2005 року та кредитним договором № ML-302/083/2008 від 26 березня 2008 року. Судовий розгляд триває.

Відповідно до п. 7.2 кредитного договору № ML - 302/083/2008 від 26 березня 2008 року договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами обох частин цього договору і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому договору в повному обсязі.

Пунктом 1.9 вказаного кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та поручителем, та/або майновим поручителем боргових та інших зобов`язань за цим договором (в тому числі але не виключно, встановлених п. 2.3 та ст. 3 цього договору та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки) , невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. При цьому, виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 7 банківських днів з дати підписання банком відповідної вимоги.

Положення кредитного договору, на які посилається позивач, не містять вказівки на припинення зобов`язання та/або самого кредитного договору.

Обставин, які б свідчили про припинення кредитного договору, визначених законом, судом також встановлено не було, оскільки зобов`язання за цим договором не виконані.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції , що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги співпадають із доводами самої позовної заяви , були досліджені судом першої інстанції , є безпідставними, і не спростовують висновків суду першої інстанції .

Враховуючи, що відповідно до ст. 76-81 ЦПК України, позивач не надав належних і допустимих доказів щодо порушення його права, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для скасуванні відсутні .

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 31 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді