Єдиний унікальний номер справи 758/6490/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову подану до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 рокуОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно до пред`явлення позову.

Свою заяву обґрунтував тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом, але при заведенні спадкової справи нотаріусом з`ясувалося, що спадкове нерухоме майно за договором дарування перейшло у власність іншої особи. На даний час спірне нерухоме майно виставлене на продаж, а він має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування та витребування майна із чужого незаконного володіння. У зв`язку з цим просив суд вжити забезпечення позову до його пред`явлення, адже існує ризик ймовірного відчуження майна на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить перешкодить виконанню майбутнього можливого рішення суду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року заява про забезпечення позову задоволена.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу як незаконну та необґрунтовану скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що вона насправді є власником спірної квартири, яку їй подарував на день народження чоловік, з яким вона прожила у шлюбі майже 17 років. При цьому будь-яких прав на квартиру заявник мати не може, а сумніви у законності вчиненого померлим батьком правочину у нього з`явилися лише після того, як він дізнався про намір ОСОБА_1 продати квартиру. Представлене почеркознавче дослідження не можна брати до уваги через неналежність його проведення. Крім того звертає увагу, що заявником не пред`явлено до суду позову протягом десяти днів з дня подання заяви про забезпечення позову, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України). Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд насамперед має дослідити, чи існує ризик ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення з позовними вимогами. Крім того суд оцінює необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення і предметом майбутнього позову. При цьому єдиними передбаченими законом підставами для застосування заходів забезпечення є ризик ускладнення виконання чи неможливості виконання рішення суду у справі та ефективного захисту прав або інтересів позивача.

Оцінивши доводи заявника та дослідивши представлені ними докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість таких вимог та наявність підстав для забезпечення позову до його пред`явлення. З даним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду вважаючи його законним і обґрунтованим.

Між заявником та ОСОБА_1 наявний спір з приводу квартири, посилання на можливі ризики невиконання рішення суду є обґрунтованими, а запропонований захід забезпечення позову повністю відповідає змісту позову, про намір пред`явити який заявив ОСОБА_2 . За таких умов позиція заявника відповідає вимогам закону та заявленим обставинам справи.

При цьому колегія суддів критично відноситься до посилань апелянта на незаконність судового рішення через те, що саме вона є власником спірної квартири, яку їй подарували, вона як власник розпоряджається власним майном на свій розсуд, відтак заявник не може претендувати на вказану квартиру. Заявлений ОСОБА_2 позов, з яким він мав намір звернутися до суду, по саме і стосується правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру за договором дарування.

Критично відноситься колегія суддів й до посилань щодо відсутності доказів існування заявлених ризиків ускладнення можливого виконання рішення суду. Оскільки мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення виконання можливого рішення суду, надання доказів того, що ще не сталося, з метою унеможливлення чого суд й застосовує заходи забезпечення, не може вважатися обґрунтованим. При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно між сторонами є спір, та чи наявна у сторони можливість вчинення таких дій, направлених на уникнення реального виконання рішення суду. Вищенаведені вимоги до застосованих в даному випадку заходів забезпечення позову судом першої інстанції були дотримані.

Не може погодитися колегія суддів апеляційного суду й із доводами апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку з тим, що заявник так і не звернувся до суду із заявленим позовом. Дійсно, положеннями ч. 4 ст. 152 ЦПК України передбачено що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. В той же час невиконання вказаного обов`язку може мати наслідком скасування вжитих заходів забезпечення і не може обґрунтовувати незаконність їх застосування.

Не спростовують належності та законності оскаржуваної ухвали суду й решта доводів апеляційної скарги, оскільки вони стосуються заперечень апелянта проти позиції заявника по суті заявленого спору, відтак такі питання не можуть вирішуватися на стадії вжиття заходів забезпечення позову.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те що заявлені апелянтом підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П. Приходько