Справа № 630/382/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 є сином, а ОСОБА_2 - колишньою дружиною ОСОБА_1 , шлюб з якою розірвано 17.10.2017. ОСОБА_2 з 01.04.2006 та ОСОБА_3 з 29.12.2009 і по теперішній час, зареєстровані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та з жовтня 2017 року в зазначеному будинку не мешкають. Враховуючи, що відповідачі тривалий час не мешкають у житловому будинку, однак зареєстровані, що перешкоджає позивачу в оформленні субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що відповідачі з жовтня 2017 року не проживають в будинку, який належить йому на праві власності. Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою про зняття з реєстрації, однак вона відмовляється. Також позивач пояснив, що до того, як відповідачі поїхали, в родині траплялись часті скандали, викликалась поліція, позивачу одного разу були нанесені тілесні ушкодження, однак він не звертався нікуди з цього приводу. Де зараз знаходиться син ОСОБА_6 позивачу невідомо.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 у повному обсязі з огляду на відсутність пропуску строків встановлених ЖК України, а також не з`ясування позивачем причин відсутності відповідачів понад встановлені строки та поважність такої відсутності. В судовому засіданні відповідач пояснила, що сторони перебували у шлюбі з 1993 року, жили однією сім`єю, відповідач вклала гроші в ремонт спірного будинку. З 2015 року стосунки між сторонами погіршились, почались часті сварки. В конфліктах між сторонами молодший син ОСОБА_7 підтримав позивача ОСОБА_1 , старший ОСОБА_6 відповідача ОСОБА_2 . Позивач разом із молодшим сином робили все для того, що відповідачі поїхали та часто прямо виганяли з дому. Після того, як відповідач залишила будинок, вона намагалась повернутись та налагодити стосунки, періодично приходила, доглядали за квітами та за котом. Останній приблизно рік не приходить, однак бажає повернутись до будинку.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими.

Крім того, відповідач, ОСОБА_3 повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає,що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України розглядає справу без його участі.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ,на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 30.11.2015.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 17 жовтня 2017 року ( свідоцтво про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 від 17.10.2017).

З 01.04.2006 і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою.

Також,з 29.12.2009 і по теперішній час відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою.

В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з жовтня 2017 року і по теперішній час не проживають у спірному житловому будинку.

Доводи позивача щодо того, що відповідачі фактично не проживають в його будинку підтверджуються актом ОСН№ 55 від 17.07.2019, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2017 і по теперішній час.

Крім того, даний факт не заперечується відповідачем ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 , що є головою квартального комітету, пояснив, що знає позивача, ОСОБА_1 , близько 10 років. Відповідачі близько двох років не проживають в будинку позивача. Свідок пояснив, що позивач хоче виписати колишню дружину та сина з метою отримання субсидії.

Також, свідок ОСОБА_9 , що є сусідом позивача, вказав , що знає ОСОБА_1 з 1972 року. Свідок вказав, що бачив,як з будинку позивача вивозились речі, однак сторін в той час не було та хто, що і куди вивозив свідку невідомо. Пізніше свідку стало відомо, що відповідач поїхала з будинку.

Свідок, ОСОБА_10 , яка є знайомою відповідача ОСОБА_2 , знає її близько 10 років, вказала на те, що в 2016 році, відповідач скаржилась, що її виганяють з дому, шукала квартиру. Поїхала в кінці 2016-го року, внаслідок образ в її сторону. Відповідач з`являлась протягом року в будинку для того, щоб піклуватись про домашню тварину. ОСОБА_2 неодноразово зазначала, що хоче повернутись.

Аналогічні до пояснень свідка ОСОБА_10 , надала в суді свідок ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України зазначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладених норм чинного законодавства, суд вважає, що у даній справі доведенню позивачем підлягає не лише факт відсутності відповідачів у спірному житловому будинку, але і відсутність поважних причин для цього.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що протягом кількох останніх років між ними напружені відносини, постійно трапляються сварки тощо. Даний факт підтверджено також поясненнями свідків.

Крім того, згідно пояснень відповідача ОСОБА_2 , які були підтверджені поясненнями двох свідків, та не спростовані позивачем, вона протягом року після того, як залишила будинок, періодично приходила, намагалась повернутись та має таке бажання і досі.

З викладеного суд приходить до висновку про поважність причин не проживання відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку, що належить позивачу, та відповідно, до відсутності підстав для задоволення позову в цій частині.

Стосовно вимог про визнання таким, що втратив право користування, відповідача ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 поїхав зі спірного будинку у жовтні 2017 року також через напружені стосунки в родині, а саме із батьком та братом.

Даний факт також підтверджується вироком Люботинського міського суду Харківської області від 02.12.2016р., яким ОСОБА_12 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Разом із тим, судом також встановлено, що з того часу, коли ОСОБА_12 поїхав з будинку минуло близько двох років, та суду не було надано доказів, що протягом цього часу відповідач якимось чином висловлював намір повернутись або іншим чином заявляв про свої права на користування житловим будинком, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач відсутній понад один рік без поважних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про визнання ОСОБА_12 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо відповідача ОСОБА_12 визнано судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355ЦПК України, ст. 72 СК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Люботинським МВУМВС України в Харківській області, 27.10.2000, РНОКПП: невідомо.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серія невідомо, РНОКПП: невідомо.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , паспорт серія невідомо, РНОКПП: невідомо.

Суддя О.В. Зінченко