Гусятинський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Справа № 596/1201/13-ц

Провадження №4-с/596/3/2019

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин скаргу представника скаржника публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка Андрія Миколайовича Рудюк ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Гусятинського районного суду Тернопільської області звернулася представник скаржника публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка Андрія Миколайовича Рудюк В.І. із скаргою на дії головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Венгер Ю.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 24.07.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області було ухвалено рішення у цивільній справі №596/1201/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

05.12.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «Родовід Банк» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

АТ «Родовід Банк» звернувся до Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження №46849401 з примусового виконання виконавчого листа.

09.09.2019 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.09.2019 року по виконавчому провадженні №46849401, яка винесена головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Венгер Ю.М..

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що державним виконавцем не виявлено належного боржникові майна, на яке можливо звернути стягнення.

АТ «Родовід Банк» як стягувач вважає, що головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Венгер Ю.М. по вищевказаному виконавчому провадженні винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок чого не здійснено усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання виконавчого листа.

З огляду на викладене, АТ «Родовід Банк» звернувся до суду із даною скаргою.

В судове засідання представники ПАТ «Родовід Банк», Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, боржник ОСОБА_2 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов`язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, окрім іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.37 Закону).

Судом встановлено, що 05.12.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист у справі №596/1201/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 32 268 грн. 28 коп., крім того судових витрат в сумі 322 грн. 68 коп..

09.09.2019 року АТ «Родовід Банк» отримано оскаржувану постанову з Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджується відповідною відміткою на супровідному листі.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Як встановлено, вбачається із матеріалів виконавчого провадження (номер за АСВП №46849401) державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

При цьому сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" , не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

В свою чергу, відсутність обгрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року в справі №915/1294/13.

Також, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Шмалько проти України» наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про повернення виконавчого документа від 04.09.2019 року (ВП №46849401) винесена передчасно, а тому її слід визнати неправомірною та скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка ОСОБА_3 Миколайовича Рудюк Вікторії Іванівни, задовольнити.

Визнати постанову головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Венгер Ю.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.09.2019 року по виконавчому провадженню №46849401 неправомірною та скасувати її.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк