П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року місто Київ

справа №761/25721/19

провадження №22-ц/824/11448/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Матвієнко Ю.О., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач- ОСОБА_2 ,

позивач- ОСОБА_3 ,

позивач- ОСОБА_4 ,

позивач- ОСОБА_5 ,

позивач- ОСОБА_6 ,

позивач- ОСОБА_7 ,

позивач- ОСОБА_8 ,

позивач- ОСОБА_9 ,

позивач- ОСОБА_10

відповідач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері

ринків фінансових послуг

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , подану адвокатом Хруленком Михайлом Вікторовичем,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Київ від 4 липня 2019 року, постановлену в складі судді Рибака М.А.

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа: Державна регуляторна служба України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 4 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа: Державна регуляторна служба України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу державної влади.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник позивачів - адвокат Хруленко М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилався на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Зазначає, що у серпні 2016 року кожен з позивачів, які є виключно фізичними особами, став акціонером ПрАТ "СТ "Іллічівське", придбавши відповідну кількість акцій. У листопада 2016 року відповідачем було прийнято рішення про анулювання ліцензій ПрАТ "СТ "Іллічівське", яке було визнано судом протиправним та скасоване. Державною регуляторною службою України, як органом, який здійснює нагляд за дотриманням Нацкомфінпослуг законодавства, було визнано рішення про анулювання ліцензій протиправним та зобов`язано його скасувати.

Відповідач є органом державної влади, за дії якого несе відповідальність держава. Безпосереднє втручання держави в даному випадку полягало у фактичному позбавленні позивачів, як акціонерів, приймати рішення щодо діяльності товариства, оскільки в результаті анулювання ліцензій ПрАТ "СТ "Іллічівське" не мало можливості здійснювати виключного виду діяльності - страхування. При цьому анулювання ліцензій відбулося незаконно, а саме без відповідних законодавчих повноважень, що було підтверджено спеціальним контролюючим органом - Державною регуляторною службою України. Найголовнішим в даному випадку є те, що відповідач не виконав розпорядження контролюючого органу, не поновив ліцензії ПрАТ "СТ "Іллічівське", в результаті чого протягом надмірно тривалого часу товариство перебуває в стані невизначеності, а позивачі без можливості впливати на товариство та відновити втрачену вартість акцій.

У даній справі спір виник між фізичними особами та органом державної влади, яким прийняте протиправне рішення в результаті знецінення вартості акцій через не здійснення товариством господарської діяльності позивачам була завдана шкода, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1173 ЦК України, а тому підстав вважати, що справа підлягає розгляду господарським судом немає.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - Онищенко О. О . зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив факт, що позивачі просять відшкодувати шкоду, яка на їх думку, була їм завдана внаслідок знецінення придбаних ними акцій ПрАТ "СТ "Іллічівське", а тому наявні підстави вважати, що спір пов`язаний з правами позивачів на цінні папери. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Хруленко М.В. доводи апеляційної скарги підтримав, зазначив, що визначальним у вирішенні питання, до якого виду судочинства належить розгляд даної справи, є суб`єктний склад сторін. Оскільки позов пред`явлено фізичними особами і вимог про оскарження дій або рішень органу державної влади не заявлено, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу для продовження розгляду повернути до суду першої інстанції.

Представник Державної регуляторної служби України - Мандзюк М.М. в судовому засіданні вирішення апеляційної скарги поклала на розсуд суду.

Представник відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка не з`явилася, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами виник внаслідок завдання шкоди фізичним особам, які є власниками цінних паперів, а саме щодо акцій в юридичній особі, зокрема пов`язаний з правами на цінні папери, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки такий відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, відповідно до п. п. 3,4,5 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Згідно зі ст. ст. 152, 155 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Статутний капітал акціонерного товариства утворюється з вартості вкладів акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як убачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа: Державна регуляторна служба України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу державної влади.

В обґрунтування позовних вимог зазначали про те, що у серпні 2016 року кожен з позивачів, які є виключно фізичними особами, став акціонером ПрАТ "СТ "Іллічівське", придбавши відповідну кількість акцій. У листопада 2016 року відповідачем було прийнято рішення про анулювання ліцензій ПрАТ "СТ "Іллічівське", яке було визнано судом протиправним та скасоване. Державною регуляторною службою України, як органом, який здійснює нагляд за дотриманням Нацкомфінпослуг законодавства, було також визнано рішення про анулювання ліцензій протиправним та зобов`язано його скасувати.

Відповідач є органом державної влади, за дії якого несе відповідальність держава. Безпосереднє втручання держави в даному випадку полягало у фактичному позбавленні позивачів, як акціонерів, приймати рішення щодо діяльності товариства, оскільки в результаті анулювання ліцензій ПрАТ "СТ "Іллічівське" не мало можливості здійснювати виключного виду діяльності - страхування. Відповідач не виконав розпорядження контролюючого органу - Державної регуляторної служби України, не поновив ліцензії ПрАТ "СТ "Іллічівське", в результаті чого протягом надмірно тривалого часу товариство перебуває в стані невизначеності, а позивачі без можливості впливати на товариство та відновити втрачену вартість акцій. Завдану шкоду оцінюють в розмірі вартості придбаних акцій знецінених через неможливість відновити господарську діяльність товариства.

Отже, спір між сторонами виник внаслідок завдання шкоди фізичним особам, які є власниками цінних паперів, а саме щодо акцій в юридичній особі, зокрема, пов`язаний з правами позивачів на цінні папери, а тому відповідно до ст. 20 ГПК України такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що з позовом до суду звернулися фізичні особи, які не заявляють вимог щодо незаконності дій, рішень органу державної влади, а тому за суб`єктним складом учасників справи спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не можуть бити прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали, оскільки в даному випадку, крім суб`єктного складу учасників, має бути врахований і характер спірних правовідносин. Оскільки спір пов`язаний з правом фізичних осіб на цінні папери, такий спір не заважаючи на суб`єктний склад учасників справи, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, як така, що постановлена з дотримання норм діючого законодавства, скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 371, 367, 374, 375, 381-384, 390,435 ЦПК України,

суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , подану адвокатом Хруленком Михайлом Вікторовичем- залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Київ від 4 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова виготовлена 1 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

Ю.О. Матвієнко