КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №755/14074/17

провадження № 22-ц/824/13971/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Богдан І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Київ від 17 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року цивільну справу за вищевказаним позовом залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року скасовано повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Київ від 17 липня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою залишено без розгляду.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, апеляційну скаргу задовольнити та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що до суду першої інстанції надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, яка знаходиться в самій уточненій заяві від 16 червня 2018 року поданій представником позивача, тому у суду не було підстав для прийняття рішення про залишення даної цивільної справи без розгляду, оскільки місцевий суд повинен був прийняти рішення по суті позовних вимог, на підставі наявних у справі доказів.

Указує, що в оскаржуваній ухвалі місцевий суд не вказав, яким чином неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Сторони не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, безпосередньо в апеляційній скарзі подав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

В судовому засіданні відповідачі проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із частиною 2 статті 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 3 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи справу без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, більше ніж двічі не з`явився у судове засідання, не надав доказів щодо поважності причин неявки та не надав заяви про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що у вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року провадження у справі відкрито, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03 листопада 2017 року.

30 жовтня 2017 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява представника позивача про розгляд справи 03 листопада 2017 року без участі позивача.

03 листопада 2017 року розгляд справи відкладено на 07 грудня 2017 року.

07 грудня 2017 року судом оголошено перерву до 26 січня 2018 року.

26 січня 2018 року судом оголошено перерву до 28 березня 2018 року у зв`язку із неявкою позивача.

28 березня 2018 року судом оголошено перерву до 21 травня 2018 року для виклику відповідачів.

Представник позивача ОСОБА_4 був повідомленим про розгляд справи 21 травня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

21 травня 2018 року судом оголошено перерву до 26 червня 2018 року для виклику позивача та відповідача.

19 червня 2018 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла змінена позовна заява, у прохальній частині якої позивач просив суд першої інстанції слухати справу без його участі.

26 червня 2018 року розгляд справи відкладено на 14 серпня 2018 року.

14 серпня 2018 року справа була знята зі складу суду у зв`язку із перебуванням судді Гончарука В.П. у нарадчій кімнаті, справу відкладено на 22 жовтня 2018 року.

У матеріалах справи наявна довідка про направлення смс-повідомлення, відповідно до змісту якого 15 серпня 2018 року позивача було повідомлено про судове засідання, що відбудеться 22 жовтня 2018 року.

22 жовтня 2018 року справа була знята зі складу суду у зв`язку із перебуванням судді Гончарука В.П. у нарадчій кімнаті, справу відкладено на 29 жовтня 2018 року.

29 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою без розгляду.

16 квітня 2019 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду міста Київ від 29 жовтня 2018 року скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

12 червня 2019 року судом розгляд справи відкладено на 17 липня 2019 року для виклику позивача та відповідача -2.

17 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Київ постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законом установлено таку підставу для залишення позову без розгляду як нез`явлення позивача вдруге поспіль.

Однак, як убачається із матеріалів справи, представник позивача 25 жовтня 2019 року звертався до суду першої інстанції із заявою про розгляд справи без його участі та подаючи змінену позовну заяву 19 червня 2019 року, у прохальній частині просив розглядати справу без його участі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Київ від 17 липня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба