Справа №:755/369/19
Провадження №: 4-с/755/20/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретарів Краснової І.В., Гриценко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС-Україна», Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Варава Роман Сергійович на дії приватного виконавця

учасники справи: представник скаржника Данилюк Д.В.;

суб`єкт оскарження - Варава Р .С

представник зацікавленої особи стягувача ТОВ «ТФС - Україна» - Крупка М.В.

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС-Україна», Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Варава Роман Сергійович на дії приватного виконавця. Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд зупинити стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/755/2428/18 від 20.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» заподіяну шкоду в розмірі 682 996 гривень 57 копійок та судовий збір в сумі 25 612 гривень 38 копійок; зупинити реалізацію арештованого майна, а саме однокімнатної квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .; визнати неправомірною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варава Романа Сергійовича про опис та арешт (майна) боржника від 14.12.2018 року у виконавчому провадженні № 56651085; винати неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варава Романа Сергійовича з внесення ним до системи електроних торгів арештованого майна Державного підприємства «СЕТАМ» інформації, про арештоване майно, а саме формування лота № 323867, в системі електронних торгів «СЕТАМ», щодо продажу квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що Апеляційний суд міста Києва своєю постановою від 31 травня 2018 року скасував рішення Дніпровського районного суду м. Києва та задовольнив позов повністю. Постановив стягнути з нього 682 996,57 гривень збитків та судовий збір в сумі 25 612,38 гривень. Вказане судове рішення Апеляційного суду м. Києва залишене без змін після касаційного перегляду. Постанова Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року набрала законної сили та підлягає обов`язковому виконанню відповідачем. За вказаним судовим рішенням приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. відкрите виконавче провадження ВП № 56651085 з примусового стягнення коштів.

Під час виконання приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/755/2428/18 від 20.06.2018 року було порушено приписи Закону України «Про виконавче провадження», а саме приватний виконавець не ознайомив боржника з результатами оцінки арештованого майна (квартири), подав заявку на проведення торгів квартири з порушенням закону. В постанові про опис та арешт (майна) боржника від 14.12.2018 року у виконавчому провадженні № 56651085 вказав недостовірну та неповну інформацію про квартиру боржника, що суттєво впливає на її вартість за яку вона вставдена виконавцем на електронні торги та оцінку даної квартири. Крім того, звіт про оцінку, а також результати визначення вартості квартири приватний виконавець не надав в установленому законом порядку те ненадіслав на адресу боржника, про вартість квартири боржник дізнався з телефонної розмови з людьми, які виявили бажання придбати її. Разом з тим, в квартирі, яку приватним виконавцем виставлено на продаж через «СЕТАМ» також проживає та зереєстрована малолітня дитина онука боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушує її законні права та інтереси. Також всупереч ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець проігнорував ту обставину, що боржник має інше майно крім квартири, має роботу на якій отримує заробітну плату, має ціності в квартирі за рахунок яких можна здійснити виконання судового рішення.

Представник скаржника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив скаргу задовольнити з підстав викладених у її змісті та додаткових письмових поясненнях. Додатково пояснв, що приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. було грубо порушено приписи Закону України «Про виконавче провадження», щодо подачі та формування заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна до Системи електронних торгів арештованим майном ДП «Сетам» з приводу продажу квартири АДРЕСА_2 .

Представник заінтересованої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС-Україна» в судовому засіданні заперечував про задоволення заявлених вимог в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях на скаргу приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варава Р.С., просив відмовити в їх задоволенні.

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Варава Р.С. в судовому засіданні заперечував про задоволення заявлених вимог в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях на скаргу, просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2018 року, за результатами розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, було видано виконавчий лист № 2/755/2428/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» заподіяну шкоду в розмірі 682 996 гривень 57 копійок та судовий збір в сумі 25 612 гривень 38 копійок.

21 червня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56651085) по виконанню виконавчого листа № 2/755/2428/18, виданого 20 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

14 грудня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00, (ВП № 56651085) по виконанню виконавчого листа № 2/755/2428/18, виданого 20 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, котрий накладається державним виконавцем у межах суми стягнення за виконавчим провадженням (з урахуванням виконавчого збору та витрат на та проведення виконавчих дій) шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, винесенням постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та проведенням опису майна боржника і накладенням на нього арешту.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривні та іноземній валюті, інші цінності. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Слід зазначити, що Законом № 606-14 та Законом України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що накладений державним виконавцем арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, а відкриття нових рахунків у банках чи інших фінансових установах боржником-юридичною особою чи підприємцем є підставою для направлення державним виконавцем відповідним правоохоронним органам матеріалів для притягнення винних осіб до відповідальності (ст. 76 Закону).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається на суму боргу за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, штрафів. Якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, визначену судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було вчинено усі необхідні дії, визначених Законом для примусового виконання рішення суду.

Крім того, будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14.12.2018 року, щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. на момент формування заявки, щодо продажу квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для внесення до системи електроних торгів арештованого майна Державного підприємства «СЕТАМ» не було дотримано вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. в судове засідання не надано доказів того, що стосовно арештованого та описаного майна, а саме квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було складено належним чином та у встановленому законом порядку звіт про оцінку майна або залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, щоб визначило дійсну вартість даного майна.

Крім того, Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. в судове засідання не надано копій матеріалів виконавчого провадження ВП № 56651085 по виконанню виконавчого листа № 2/755/2428/18, виданого 20 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва, на підставі яких встановлюється законність здійснення всіх виконавчих дій приватним виконавцем, щодо формування заявки з продажу квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для внесення до системи електроних торгів арештованого майна Державного підприємства «СЕТАМ»

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Отже, відповідно до положень вищенаведеного Закону оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця і здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Цим Стандартом визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами пункту 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що вимога скаржника про винання неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варава Романа Сергійовича з внесення ним до системи електроних торгів арештованого майна Державного підприємства «СЕТАМ» інформації, про арештоване майно, а саме формування лота № 323867, в системі електронних торгів «СЕТАМ», щодо продажу квартири загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00, підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено протиправні дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варава Романа Сергійовича щодо подання Заявки на реалізацію арештованого майна з підстав описаних вище.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС-Україна», Приватний виконавець Варава Роман Сергійович на дії приватного виконавця підлягають частковому задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС-Україна», Приватний виконавець Варава Роман Сергійович на дії приватного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Варави Р.С. щодо формування заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна до Системи електронних торгів арештованим майном ДП «Сетам» щодо продажу квартири АДРЕСА_2 неправомірними.

В інішій частині задоволення скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2019 року.

Відомості щодо учасників справи: скаржник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Варава Р. С. : адреса м.Київ, вул. С.Хохлових. буд.9-а, оф.1.

Стягувач: ТОВ«ТФС - Україна» місце знаходження: м.Київ, пр- т Відрадний, буд.95-Е.

Суддя: