ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7682/19 Справа № 216/4714/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє ОСОБА_5 , звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - Криворізька міська рада, Виконавчий комітет Криворізької міської ради про заборону вчинення дій, які можуть порушити право користування садибами.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року вказаний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що позовна заява була подана до суду 23 серпня 2018 року, на той час, як зміни до Конституції України не набрали чинності, згідно з п.п. 11 п. 16-1 розділу XІ Перехідних положень Конституції України, ст.ст. 131-1 та 131-2 Конституції України представництво особи виключно прокурорами або адвокатами судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

Зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 5 Цивільного Кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відзиві на апеляційну скаргу представника - позивача представник Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Криворізької міської ради вважає її безпідставною та необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, вважає ухвалу суду першої інстанції прийнятою з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_3 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін, представника Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Криворізької міської ради - Сильникову А.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, відзиву представника Криворізької міської ради та Виконавчого комітету Криворізької міської ради на апеляційну скаргу представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє ОСОБА_5 , звернулися до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Криворізька міська рада, Виконавчий комітет Криворізької міської ради про заборону вчинення дій, які можуть порушити право користування садибами (а.с. 2-4).

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с. 38).

27 червня 2019 року представник Криворізької міської ради подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовна заява подана та підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи (а.с.68).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної зави без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позов підписано особою, якою не надано документів, що підтверджують право здійснювати представництво інтересів позивачів, зокрема, і право підписувати позовну заяву, а також відсутні документи, що підтверджують право останнього на здійснення адвокатської діяльності.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначених норм закону, особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексом порядку, в тому числі щодо форми, змісту позовної заяви, скарги, сплати судового збору, тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, в редакції 2004 року представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ст. 62 ЦПК України регламентовано, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної чи юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява була подана і підписана представником позивачів ОСОБА_5 , який діє в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 03 серпня 2018 року, як того вимагає ст. 62 ЦПК України, яка видана на п`ять років і дійсна до 04 серпня 2023 року, наділений правом, зокрема, на подання заяв та позовних заяв.

Отже, в даному випадку подання позовної заяви, яка підписана представником позивачів згідно нотаріально посвідченої довіреності, не суперечить нормам процесуального права, а тому висновок суду першої інстанції про те, що представник позивачів має діяти на підставі ордера є помилковим та таким, що суперечить положенням процесуального законодавства.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд в ухвалі безпідставно послався на п.п. 11 п. 16-1 розділу ХІ Перехідних положень Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України, згідно з яких виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року; представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року, оскільки згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Цивільного Кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства застосовуються до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника на час підписання позовної заяви та на час подання позову до суду першої інстанції підтверджуються нотаріально посвідченими довіреностями від 03 серпня 2018 року 2018 року (а.с. 26-27), у звязку з чим передбачених законом підстав для залишення 27 червня 2019 року позову без розгляду в зв`язку з відсутністю у представника повноважень на ведення справи у суду першої інстанції не було.

Отже, оскільки матеріали справи містять документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_5 , як представника позивачів, подавати заяви та позовні заяви до суду, висновок суду першої інстанції про те, що представник позивачів, на стадії подачі заяв, позовних заяв та скарг має діяти на підставі ордера є помилковим та таким, що суперечить положенням процесуального законодавства, оскільки представник має право на здійснення процесуальних прав та обов`язків від імені особи, яку він представляє.

Відповідно до п.п. 11 п. 16-1 розділу ХІ Перехідних положень Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України, згідно з яких виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року; представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року, тому з 01 січня 2019 року ОСОБА_5 не має повноважень представляти інтереси позивачів у суді, однак позов поданий 23 серпня 2018 року, тобто до набрання чинності вищевказаних змін, тому ОСОБА_5 мав повноваження на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 03 серпня 2018 року подати позов від імені та в інтересах позивачів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення передчасної ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року - скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - Криворізької міської ради, виконавчого комітету Криворізької міської ради про заборону вчинення дій, які можуть порушити право користування садибами до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: