Справа № 223/315/18
Провадження № 2-з/220/10/19
У Х В А Л А

Іменем України

18.10.2019 смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності на вказану квартиру по 1 АДРЕСА_2 2 частині за кожним із подружжя.

За змістом заяви квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , який може в будь-який момент продати спірне нерухоме майно, що зареєстроване на нього. Тому ОСОБА_1 вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, так як невжиття таких заходів внаслідок відчуження вказаного нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, вважає її такою, яка підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити серед іншого - предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, заявником зазначено, що предметом її позову є частина квартири зареєстрованої на праві приватної власності за ОСОБА_2 , тобто майно по суті придбане подружжям під час шлюбу. В обґрунтування ж забезпечення ОСОБА_1 зазначає про існування можливості продажу відповідачем спірного майна. Заходом же забезпечення позову заявниця просить суд обрати саме арешт квартири, тоді як обґрунтованим заходом в даному випадку є заборона вчинення відповідачем певних дій щодо предмету спору, а саме продажу спірного майна.

Також відповідачем всупереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не зазначено ціну позову, про забезпечення якого вона просить.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

Також поверненню підлягає сума сплаченого заявником судового збору в разі заявлення нею відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Яненко