Справа № 462/2483/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі : головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 16 .04.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 08.10.2018 р. нею було помилково перераховані кошти у розмірі 10025 грн. 25 коп. на картку ПриватБанку, яка належить відповідачу ОСОБА_2 . Таке сталося з тієї причини, що вона раніше купувала у ОСОБА_2 по об`яві на ОЛХ дитячий жилет та перераховувала їй гроші на картку ПриватБанку, і тому при поповнені власної картки в терміналі ПриватБанку за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1 , з історії платежів та поповнень вона випадково вибрала картку відповідача. Зрозумівши, що помилилась, та усвідомивши по якій причині так сталось, вона зробила звернення до Приватбанку на гарячу лінію про помилковий платіж: заявка №20630515(12869531) від 08.10.2018 p. Намагаючись самостійно повернуть кошти, вона подзвонила відповідачу, власниці об`яви по продажу дитячого жилету. Відповідач 08 та 09.12.2018 р. спілкувалась з нею та просила вислати квитанцію про перерахування та підтвердження банку, що це помилковий платіж. Вона переслала їй копію квитанції та копію звернення до Приватбанку про помилковий платіж по вайберу з прив`язкою до тел. НОМЕР_1 і після цього відповідач перестала відповідати на дзвінки. 24.10.18 р. вона отримала відповідь від ПриватБанку про те, що вони не змогли зв`язатись з власником картки для отримання дозволу на повернення коштів та порадили звернутись в правоохоронні органи. 31.10.18 р. нею була подана заява в поліцію по місцю проживання та зареєстрована 06.11.2018 р. до ЖЄО за №15302 Вишгородського ВП ГУНП в Київській обл.. За результатом розгляду наданий висновок про те, що факти у звернені містять ознаки цивільно-правових відносин, тому при вирішенні спірних питань їй рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного позову. 24.01.2019p. відповідача на домашню адресу був надісланий лист про прохання повернути кошти добровільно. Оскільки гроші добровільно не повернуті вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 10050 грн. 25 коп. та судові витрати у розмірі 768,40 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливим розглянути справу, ухвалюючи заочне рішення.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови оппонента. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 1212 ЦК України визначає загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зі змісту частини 1 цієї статті вбачається, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що 08.10.2018 р. позивачем ОСОБА_1 помилково перераховані кошти у розмірі 10025 грн. 25 коп. на картку АК «КБ «ПриватБанку», яка належить відповідачу ОСОБА_2 , код картки отримувача НОМЕР_2 . Свою помилку позивач пояснює тим, що вона напередодні купувала у відповідача ОСОБА_2 по об`яві на ОЛХ дитячий жилет, перераховуючи їй на цю карту гроші.

Перерахування коштів позивачем відповідачу ОСОБА_2 підтверджується дублікатом чеку банку від 29.10.2018 року, згідно до якого вбачається, що дійсно 8.10.2018 р. відбулося поповнення карти отримувача ОСОБА_2 , код отримувача НОМЕР_2 . Також підтверджується її заявою до правоохоронних органів про прийняття мір з примусового повернення коштів.

Крім того, як вбачається з листа АК «КП «Приватбанк» від 20.02.2019 року банком встановлено, що дійсно мав місце переказ коштів, працівники банку намагались встановити контакт з отримувачем платежу для отримання дозволу на повернення коштів, однак отримувач уникав контактів, а тому банком рекомендовано позивачці звернутись для правоохоронних органів.

Згідно до Висновку Вишгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області від 1.12.2018 року під час перевірки ЖСО №15302 від 06.11.2018р. встановлено, що ОСОБА_1 8.10.2018 р. через термін самообслуговування Приватбанку помилково перерахувала кошти у розмірі 10025 грн. 25 коп. на картку ОСОБА_2 через власну необережність.

Таким чином беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 безпідставно заволоділа коштами позивача, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Питання стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати :оплату судового збору у розмірі 768,40 коп.

Керуючись ст.2, 4, 5,10, 81, 263-268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Демидів Вишгородського району Київської області, громадянки України, паспорт НОМЕР_3 , реєстрація АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) безпідставно отриманні кошти в сумі 10050грн.25 коп. та понесені судові витрати у розмірі 768,40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст складений 24 жовтня 2019 р.

Суддя: Н.М.Румілова