Номер провадження 2/754/4731/19
Справа №754/2810/19
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 24.07.2004 року по 24.07.2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі ними було набуто у власність та оформлено на ім`я відповідача двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,050 га, для ведення садівництва в садовому масиві «Мічуринець», що розташована на території Крушинської сільської ради.

Посилаючись на положення ст.ст.69, 70 СК України, а також на те, що на даний час відповідач одноосібно володіє та користується спірним нерухомим майном, позивач просить визнати вказане нерухоме майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаних квартири та земельної ділянки.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.06.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та уточнили, просили визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , а також визнати за позивачем право власності в порядку поділу майна на 1/ 2 частину квартири.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.06.2018 року (а.с.9, 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Також, судом встановлено, що під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 25.09.2012 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2013 року відповідач набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на відповідача, була придбана сторонами під час шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, виходячи з положень ст.ст.69, 70 СК України, вказане майно подружжя підлягає поділу в рівних частинах.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, то згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

На підставі ст.ст.69-72, 112, 372 СК України, Постанови ПВСУ №11 від 21.12.2007 року, керуючись ст.ст.4, 10, 76, 141, 206, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м, індексний номер: 2018724 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2013 року.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м, індексний номер: 2018724 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 04 листопада 2019 року.

Суддя