П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Яворської Ж.М., Самчишиної Н.В., із секретарем судового засідання Гавор В.Б., за участю відповідачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Сіхарулідзе Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2018 року, ухваленого в приміщенні того ж суду о 9 год. у складі судді Тихонової Н.С. по справі № 489/2549/18, провадження № 22-ц/812/1715/19, за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 06 грудня 2011 року між ним та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 47482,65 грн., яка складається з наступного: 1910,07 грн. - заборгованість за кредитом; 39316,86 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3518,45 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2237,27 грн. - штрафу (процентна складова).

Посилаючись на викладене, АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором від 06 грудня 2011 року, а також понесені судові витрати (а.с. 2-4).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2018 року позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 06.12.2011 року в розмірі 47482 грн. 65 коп., а саме : 1910,07 грн. - заборгованість за кредитом; 39316,86 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3518,45 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2237,27 грн. - штрафу (процентна складова).1332,89 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 71-73).

29 травня 2019 року відповідачка звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2019 року відмовлено у задоволені заяви про перегляд заочного рішення (а.с. 102).

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідачки подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував наступним. Відповідачка заперечує, що погоджувався з іншими умовами надання та повернення кредиту, а ніж ті, які зазначені у її заяві. Вважає, що нарахування пені, штрафів, та виконання інших обов`язків на підставі Умов та Правил, що не підписувались відповідачкою, суперечить законодавству, тому просить застосувати до спірних правовідносин правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року щодо безпідставності вимог на підставі витягу з тарифів та витягу з умов та правил, що не узгоджені та не підписані відповідачкою.

Крім того, просить застосувати наслідки спливу позовної давності (а.с. 104-107).

У поясненнях на апеляційну скаргу позивач просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с. 126).

В судовому засіданні апеляційного суду відповідачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів прийшла до такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим відповідно до частини четвертої вказаної норми закону суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає наведеним вимогам.

Судом встановлено, що 06.12.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір б/н з відповідачкою, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 30,00% на рік на залишок заборгованості у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Контракт», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 8-32).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 31 березня 2018 року становить 47482,65 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту 1910,07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 39316,86 грн., 3518,45 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 2237,27 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У заяві позичальника від 06 грудня 2011 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, а також за пенею за несвоєчасну сплату кредиту, штрафи.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06 грудня 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Контраст», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Контраст», «Універсальна GOLD» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Контраст», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 грудня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таких висновків за аналогічних обставин дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03 липня 2019 року).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

За такого підстав для задоволення позову в частині стягнення процентів, пені та штрафів не було, тому колегія суддів не погоджується з висновком суду за наслідками вирішення зазначених позовних вимог.

Стосовно вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, слід на думку апеляційного суду, виходити з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту слід розрахувати з урахуванням ставки НБУ.

Дата операції за рахунками обліку заборгован остіКількість днів, за які нарахована заборговані сть за відсотками, пенею та комісієюВитратиЗагальна заборговані сть за тілом кредитуОблікова ставка НБУНараховано відсотків на заборгованості за кредитомСальдо за нараховани ми відсоткамиСплачено процентівСплачено тіло кредитуСума погашення за наданим кредитом
01.07.20133300,007,00 0
03.08.2013900,007,00 0
12.08.0,007,000,080,08 0
13.08.201310420,006,500,080,16
14.08.0,006,500,230,38 0
16.08.,006,500,120,51 0
17.08.5,006,500,160,67 0
18.08.10,006,0,220,89 0
19.08.60,006,500,251,13 0
20.08.70,006,500,281,42 0
21.08.90,006,503,234,65 0
30.08.0,006.509,7014,35 0
26.09.,006 501,4415,79 0
30.09.,006 500,3616,15 0
01.10.,006,502,1618,30 0
07.10.,006,501,0810,219,170,009,17
10.10.,216,502,452,4510,2154,7965
17.10.8,366,504,554,552,45136,85139,3
31.10.,366,500,324,87 0
01.11.,366,501,956,82 0
07.11.20131 11606,186,500,290,296,82193,18200
08.11.201312243,841850,026,504,014,30 0
20.11.,316,500,310,314,30145,70150
21.11.54,316,502,682,99 0
29.11.4,316,509,0412,03 0
26.12.,316,501,6710,513,190,003,19
31.12.4,316,504,0214,53 0,000
12.01.7,596, 503,313,3114,53186,72201, 25
23.01.72,596,501,284,59 0,000
27.01.,266,501,251,254,5938,3342,92
31.01.4,266 508,7710,02 0,000
28.02.,266,500,3110,33 0,000
01.03.,266 500,9411,27 0,000
04.03.,266 500,319,791,800,001,8
05.03.,266, 500,319,200,900,000,9
06.03.,266,500,639,380,450,000,45
08.03.3,976,506,586,589,38150,29159, 67
31.03..976 500,296,86 0,000
01.04.,976 501,148,01 0,000
05.04.,976,501,149,15 0,000
09.04.,656, 500,270,279,1563,3272, 47
10.04.,616, 501,361,360,2718,0518,32
15.04.201415 1502,619, 505,957,30 0,00
30.04.,619, 500,407,70 0,000
01.05.,319, 500,340,347,70232,30240
02.05.30,319,502,262,60 0,000
08.05.3 519, 507,747,742,6096,8099, 4
30.05.,519, 500,708,45 0,000
01.06. 519,502,1110,56 0,000
07.06.4,669, 507,557,5510,5688,8499,4
30.06.,669,500,337,88 0,000
01.07.,669,502,6310,51 0,000
09.07.201480907,749,501,921,9210,51336,92347, 43
17.07.201414907,7412,504,416,33 0,00
31.07.201410907,74 12,50 6,64 0,000
01.08.,74 12,50 11,37 0,000
16.08.201460903,12 12,50 1,8811,374,6316
22.08.201470889,0012,502,162,161,8814,1216
29.08.201420889,0012,500,622,78 0,000
31.08.201410889,0012,500,313,09 0,000
01.09.201470889,0012,502,165,25 0,000
08.09.,2512 506,056,055,2559,7565
29.09.201410829,2512,500,296,33 0,000
30.09.201410829,2512 500,296,62 0,000
01.10.201470829,2512 502,028,64 0,000
08.10.,8812,505,905,908,6456,3665
30.10.201410478,7912 500,170,175,90294,10300
31.10.201480478,7912,501,331,50 0,000
08.11.201450415,2812,500,720,721,5063,5065
13.11.201415 415,2814,002,423,14 0,00
28.11.201420415,2814,000,323,47 0,000
30.11.201410415,2814,000,163,63 0,000
01.12.201470415,2814,001,134,76 0,000
08.12.,0414,003,043,044,7660,2465
30.12.201410355,0414,000,143,18 0,000
31.12.201490355,0414,001,244,42 0,000
09.01.201510325,2614,000,130,134,4229,7834,2
10.01.201510308,2914,000,120,120,1316,9717,1
11.01.201520299,8614,000,230,230,128,438,55
13.01.,0914,001,551,550,2364,7765
30.01.201510235,0914,000,091,65 0,000
31.01.201560235,0914,000,552,19 0,000
06.02.20153 235,0919,500,382,58 0,00
09.02.,6719,501,681,682,5862,4265
27.02.201510172,6719,500,091,78 0,000
28.02.201540172,6719,500,372,15 0,000
04.03.20152 172,6730,000,292,44 0,00
06.03.,1030,001,931,932,4462,5665
27.03.201510110,1030,000,092,02 0,000
28.03.201530110,1030,000,282,29 0,000
31.03.201510110,1030,000,092,39 0,000
01.04.201570110,1030.000,643,03 0,000
08.04.201522048,1330.000,880,883,0361,9765
30.04.20157048,1330,000,281,16 0,000
07.05.2015220-15,7030,00 0,001,1663,8465
29.05.201510-15,7030,00 0,00 0,000
30.05.201510-15,7030,00 0,00 0,000
31.05.201590-15,7030,00 0,00 0,000
09.06.2015200-80,7030,00 0,000,0065,0065
29.06.201510-80,7030,00 0,000,000,000
30.06.201580-80,7030.00 0,000,000,000
08.07.2015220-145,7030,00 0,000,0065,0065
30.07.201510-145,7030,00 0,000,000,000
31.07.201570-145,7030,00 0,000,000,000
07.08.201520-166,6730,00 0,000,0020,9720,97
09.08.201510-177,1630.00 0,000,0010,4910,49
10.08.2015180-182,4030,00 0,000,005,245,24
28.08.20153 -182,4027,00, 0,000,000,00
31.08.2015 250-182,4027,00 0,000,000,000
25.09.20155 -182,4022,00 0,000,000,00
30.09.2015300-182,4022 00 0,000,000,000
30.10.201510-182,4022 00 0,000,000,000
31.10.2015300-182,4022 00 0,000,000,000
30.11.2015300-182,4022,00 0,000,000,000
30.12.20151 0-182,4022,00 0,000,000,000
31.12.2015100-182,4022,00 0,000,000,000
10.01.2016190-182,4022 00 0,000,000,000
29.01.201620-182,4022,00 0,000,000,000
31.01.2016290-182,4022.00 0,000,000,000
29.02.2016290-182,4022,00 0,000,000,000
29.03.201620-182,4022.00 0,000,000,000
31.03.2016220-182,4022 00 0,000,000,000
22.04.20167 -182,4019 00 0,000,000,00
29.04.201610-182,4019 00 0,000,000,000
30.04.2016270-182,4019 00 0,000,000,000
27.05.20162 -182,4018,00 0,000,000,00
29.05.201610-182,4018,00 0,000,000,000
30.05.201610-182,4018.00 0,000,000,000

31.05.2016240-182,4018 00 0,000,000,000
24.06.20166 -182,4016 50 0,000,000,00
30.06.2016290-182,4016.50 0,000,000,000
29.07.201610-182,4015 50 0,000,000,000
30.07.201610-182,4015 50 0,000,000,000
31.07.2016290-182,4015,50 0,000,000,000
29.08.201620-182,4015.50 0,000,000,000
31.08.2016160-182,4015,50 0,000,000,00
16.09.201614 -182,4015,00 0,000,000,00
30.09.2016 280-182,4015,00 0,000,000,000
28.10.20162 -182,4014.00 0,000,000,00
30.10.201610-182,4014,00 0,000,000,00
31.10.2016300-182,4014,00 0,000,000,000
30.11.2016300-182,4014,00 0,000,000,000
30.12.201610-182,4014.00 0,000,000,000
31.12.2016300-182,4014,00 0,000,000,00
30.01.201710-182,4014,00 0,000,000,000
31.01.2017280-182,4014,00 0,000,000,00
28.02.2017280-182,4014.00 0,000,000,000
28.03.201730-182,4014,00 0,000,000,000
31.03.2017140-182,4014,00 0,000,000,000
14.04.201714 -182,4013,00 0,000,000,00
28.04.201720-182,4013,00 0,000,000,000
30.04.2017260-182,4013.00 0,000,000,000
26.05.20172 -182,4012.50 0,000,000,00
28.05.201720-182,4012,50 0,000,000,000
30.05.201710-182,40 12,50 0,000,000,000
31.05.2017300-182,4012,50 0,000,000,000
30.06.2017300-182,4012,50 0,000,000,000
30.07.201710-182,4012,50 0,000,000,000
31.07.2017310-182,4012.50 0,000,000,000
31.08.2017290-182,4012,50 0,000,000,000
29.09.201710-182,4012 50 0,000,000,000
30.09.2017270-182,4012,50 0,000,000,000
27.10.20172 -182,4013,50 0,000,000,00
29.10.201710-182,4013.50 0,000,000,000
30.10.201710-182,4013,50 0,000,000,000
31.10.2017300-182,40 13,50 0,000,000,000
30.11.201714 -182,40 13,50 0,000,000,000
14.12.201710-182,40 13,50 0,000,000,000
15.12.201714 -182,40 14,50 0,000,000,00
29.12.201710-182,4014,50 0,000,000,000
30.12.201710-182,4014,50 0,000,000,000
31.12.2017260-182,40 14,50 0,000,000,000
26.01.20183 -182,4016,00 0,000,000,00
29.01.201820-182,4016,00 0,000,000,000
31.01.2018280-182,4016 00 0,000,000,000
28.02.20182.0-182,40 16 00 0,000,000,000
02.03.201826 -182,40 17.00 0,000,000,00
28.03.201820-182,4017.00 0,000,000,000
30.03.201810-182,4017 00 0,000,000,000
31.03.201810-182,40 17 17.00 0,000,000,000

Відповідно до наведеного розрахунку станом на 31.03.2018 року (дата, зазначена в позовній заяві) заборгованість за тілом кредиту відсутня.

За такого наявні правові підстави для відмови в задоволенні заявленого позову.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про задоволення позову постановлено з порушенням вимог матеріального і процесуального права, тому в силу вимог пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову слід відмовити, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2643,00 грн. (а.с.116).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2018 року скасувати т а ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Публічного Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Судді Н.В. Самчишина

Ж.М. Яворська

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2019 року