ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

справа №498/896/18

провадження № 22-ц/813/4096/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів: Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 січня 2019 року у складі судді Чернецької Н.С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.2-4).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 , який за життя 14 липня 2016 року склав заповіт, відповідно до якого заповів йому ( ОСОБА_1 ) земельну ділянку площею 5,08 га, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, Цебриківська селищна рада. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було йому відмовлено за пропуском строку для подання такої заяви. Як на підставу поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач послався на відсутність коштів для прийняття спадщини, юридичну необізнаність змін у законодавстві та необхідністю догляду за матір`ю, яка тривалий час знаходилась на лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, а після лікування потребувала додаткового догляду.

Посилаючись на вказані обставини, вважав, що він з поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому просив суд визначити додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2

Відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с.22).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.35,36-38).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення його позовних вимог (а.с.43-46).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що:

- строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: відсутність коштів для прийняття спадщини, юридична необізнаність змін у законодавстві та необхідність догляду за матір`ю, яка тривалий час знаходилась на лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, а після лікування потребувала додаткового догляду;

- в матеріалах справи наявна довідка, що підтверджує тривалість догляду за матір`ю після інфаркту;

- він (позивач) доглядав, ховав та постійно купляв ліки для хворого дядька ( ОСОБА_2 ), який помер від раку;

- у реєстрі судових рішень містяться ряд судових рішень, в яких задоволено аналогічні позови, навіть з тих підстав, що особа не мала грошей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи представник Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі селищної ради, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність, з огляду на положення ч. 2 ст. 369 ЦПК України (а.с.65,66).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина (а.с.7).

14 липня 2016 року ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , за яким заповів останньому земельну ділянку площею 5,08 га, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, Цебриківська селищна рада (а.с.8).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 20 квітня 2018 року.

Листом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2018 року повідомлено ОСОБА_1 про неможливість прийняття ним спадщини після ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦК України (а.с.11).

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 05 листопада 2018 року (а.с.2).

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилався на відсутність у нього коштів для прийняття спадщини, юридичну необізнаність змін у законодавстві та необхідністю догляду за матір`ю, яка тривалий час знаходилась на лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, а після лікування потребувала додаткового догляду (а.с.2-4).

Відсутність коштів та юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини ні є поважними об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, необхідність позивача здійснювати догляд за матір`ю, яка тривалий час знаходилась на лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, а після лікування потребувала додаткового догляду, є причинами, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Так, з виписки епікриз з медичної картки стаціонарного хворого Одеської обласної клінічної лікарні за № 7586 від 16 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходилась у медичному закладі з 06 квітня 2018 року по 16 квітня 2018 року з діагнозом: ІХС. Гострий інфаркт міокарда ЛШ. Стенозуючий коронаросклероз. КВГ. Стентування ПКА та ПМШГ. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ступінь 3, ризик 4. CH I ст. NYHA ІІ. Рекомендовано режим помірної рухової активності, дієта, з`явитися до сімейного лікаря за місцем проживання 17 квітня 2018 року та відповідна терапія (а.с.12).

З 20 квітня 2018 року ОСОБА_3 знаходилась під наглядом та на утриманні сина ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї від 16 жовтня 2018 року (а.с.13).

Хвороба матері позивача припала на кінець шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , що і стало перешкодою у позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця, для подання зазначеної заяви, тому він з об`єктивних підстав не міг скористатися своїм правом на прийняття спадщини. У даному випадку для визначення додаткового строку для прийняття спадщини наявні правові підстави.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Крім того, відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , про що надано суду відповідний лист від 30 листопада 2018 року (а.с.22,66).

Таким чином, у порушення положень ст.ст. 89, 263, 264 ЦПК України суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув; не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених сторонами вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору та дійшов передчасного висновку про залишення позову без задоволення.

Колегія суддів прийшла до висновку, що наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема необхідність догляду за хворою матір`ю є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки тривала хвороба його матері, за якою він здійснював постійний догляд призвели до неможливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ст.1270 ЦК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції та дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм процесуального права.

Разом з тим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що позивач просив суд визначити йому додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, а колегія суддів прийшла до висновку, що для подання зазначеної заяви достатньо 2 місяці.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 січня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області про визначення додаткового строку прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков