Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1301/19
Провадження № 2-о/321/43/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він у період з 1 серпня 1986 року по 1 січня 1991 року проживав у АДРЕСА_2, на території гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. В липні 2019 року він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області з метою отримання відповідного посвідчення, але йому було відмовлено. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 просив встановити факт його проживання у період з 1 серпня 1986 року по 1 січня 1991 року у с. Кривець Маньківського району Черкаської області. Встановлення вказаного факту йому необхідно для отримання відповідного посвідчення, що в свою чергу дає право на пільги і компенсації.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву у відповідності до якої просив розглянути цивільну справу у його відсутність, заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням заяви заявника про розгляд справи у його відсутність та неявки представника заінтересованої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріли справи суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 та 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

Аналізуючи дані норми права слід дійти висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умови, якщо факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як встановлено судом з наданих доказів, з 01.08.1986 року по 01.01.1991 рік заявник ОСОБА_1 мешкав в АДРЕСА_2.

Вказана обставина підтверджується довідкою від 23.06.2003 року за № 1315, виданою Маньківською державною адміністрацією Черкаської області, згідно якої ОСОБА_1 постійно проживав в АДРЕСА_2 на території зони посиленого (радіоекологічного) контролю і станом на 01.01.1993 року проживав в цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно довідки від 24.07.2003 року за №201/02-07, виданої Управлінням у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, заявник ОСОБА_1 був визнаний дитиною, яка належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, що підтверджувалося відповідним посвідченням серії «Д» № НОМЕР_1 від 24.06.1999 року дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Всі ці обставини свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 дійсно проживав на території радіоактивного забруднення з 01.08.1986 року по 01.01.1991 рік. Тобто, з наданих доказів, суд приходить до висновку, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні наданими належними доказами.

Зазначений факт має для заявника юридичне значення для отримання відповідного посвідчення замість посвідчення категорії «Д», оскільки від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а саме: здійснення права заявника на виконання вимог Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо отримання відповідного посвідчення.

Таким чином, вимоги заявника ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 55 Закону України від 28 лютого 1991 р. № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 1, 2 ст.315 ЦПК України, 258 - 259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зацікавлена особа: Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, місце розташування: Запорізька область, м.Енергодар, вул. Козацька, 17 про встановлення факту, що має юридичне значення -задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 1 серпня 1986 року по 1 січня 1991 року у с. Кривець Маньківського району Черкаської області на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна