Справа № 346/3399/19
Провадження № 2-з/346/37/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюк Володимира Михайловича про забезпечення позову ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що у провадженні Коломийського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Предметом даного позову є поділ житловий будинок в АДРЕСА_1 . Вказує, що ухвадою суду від 24.07.2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити реєстрацію будь яких осіб в будинку було відмовлено.Проте, враховуючи той факт, що відповідач зареєстрував у спільному будинку дружину від другого шлюбу, що підтверджується відповідним листом, а також те, що відповідачем можуть провокуватись конфлікти, що фактично порушуватиме права позивача як співвласника будинку просить суд забезпечити вищезгаданий позов шляхом заборони відповідачу проводити реєстрацію та вселяти будь яких осіб в будинку по АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник зазначає, що у спірній квартирі відповідачем може бути здійснена реєстрація місця проживання інших осіб, що може призвести до крайньо негативних наслідків для неї.

Однак, відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 2073, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється саме виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, а не фізичними особами.

Крім того, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 проводити реєстрацію та вселяти осіб (членів сім ї ) в будинку по АДРЕСА_1 суперечить наведеним вище нормам, а також заявлені вимоги не обгрунтовані та не підтверджені доказами щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюк Володимира Михайловича про забезпечення позову , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.