єдиний унікальний номер справи 546/1079/17
номер провадження 2/546/63/19
11 жовтня 2019 року місто Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі у порядку загального позовного провадження цивільну справу №546/1079/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
09.11.2017 позивачка звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини.
Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі з 02.04.2011 по15. ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю. За рішенням суду від 15.05.2017 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки. Подружні стосунки з відповідачем припинено задовго до розірвання шлюбу. Дитина батька не пам`ятає.Відповідач не цікавиться життям дочки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні.
21.11.2017 суддею Горульком О. М. відкрито провадження у справі.
26.01.2018 ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
05.04.2018 підготовче провадження у справі закрито, справу призначити до судового розгляду по суті. Однак, розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку 27.09.2018.
У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 12.10.2018.
За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).
05.03.2019 справу прийнято до розгляду суддею Лизенко І.В. та розпочато повторний розгляд справи у порядку загального позовного провадження з підготовчого провадження.
24.06.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити на підставах, викладених у позові. Позивачка суду повідомила, що відповідач протягом 5 років не бере участі у вихованні їхньої спільної дитини, не цікавиться життям дочки. Дитина знає батька лише по фото. Аліменти відповідач не сплачує. Має судимість та зловживає спиртними напоями. Дитина проживає разом із нею та має задовільні умови проживання, окрему кімнату.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, до суду подала заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, не заперечує проти задоволення позову (а.с.130).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.128). Клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Позовна заява пред`явлена до Решетилівського районного суду Полтавської області у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача - АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки від 20.10.2014 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с.30).
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони мають спільну дитинну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним актовим № згідно копії свідоцтва про народження (а.с.11).
З 02.04.2011 сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.05.2017 у справі № 546/245/17. Цим же рішенням суду позивачці відновлено дошлюбне прізвище - « ОСОБА_7 », а також на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки його доходів на утримання спільної дочки сторін - ОСОБА_4 (а.с.9-10).
Згідно довідки Решетилівського ДНЗ ясла-садок «Ромашка» від 27.09.2017, ОСОБА_4 відвідувала цей дошкільний навчальний заклад групу «Калинка» з 14.09.2015. Батько дитини не приводив і не забирав дитину з ДНЗ, не барв участі в житті групи, не відвідував батьківських зборів та дитячих свят, не оплачував утримання дитини у ДНЗ (а.с.14).
Відповідно до довідки Решетилівської загальноосвітньої школи І ступеня від 27.09.2017 ОСОБА_4 навчається у 1-В класі Решетилівської ЗОШ І ступеня з 01.09.2017. Протягом даного періоду батько дитини не проводив і не забирав дитину зі школи, не брав участі у житті класу: не ходить на батьківські збори, не бере участі в інших заходах класу, не оплачує харчування в школі (а.с.13).
З акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 , складеного службою у справах дітей Решетилівської РДА, вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю, має задовільні умови проживання та забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку (а.с.119).
Працівниками служби у справах дітей Решетилівської РДА 25.03.2019 була проведена бесіда з малолітньою ОСОБА_4 , у якій дитина повідомила, що вона проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 та дідусем і бабусею. Свого батька дівчинка не бачила вже давно, він до них не приїздить, не телефонує, не пише, її життям не цікавиться, подарунків не надсилає, матеріально не підтримує. В ході розмови дитина виявила бажання і надалі проживати разом з матір`ю, дідом та бабою, що підтверджується відповідним актом, складеним за результатами розмови (а.с.118).
З висновку органу опіки і піклування Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, наданого в порядку ч. 5 ст. 19 СК України вбачається, що з серпня 2014 ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_4 проживають окремо від ОСОБА_3 Батько дитини з цього часу фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: не допомагає матеріально, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не телефонує, не пише, майже не виявляє бажання спілкуватися з дочкою, не відвідує у навчальних закладах та не приходить на батьківські збори.
У листопаді 2017 до служби у справах дітей Решетилівської РДА звернувся ОСОБА_3 щодо встановлення днів та годин побачень з дочкою, дане питання було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, але відповідач на засідання комісії не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав та більше звернень не подавав.
Суд розцінює це звернення відповідача як реакцію на цей позов, поданий 09.11.2017. Враховуючи, що відповідач не з`являвся для розгляду заяви про участь у вихованні дитини та не цікавився наслідками її розгляду, то суд не вважає цю заяву як доказ бажання відповідача брати участь у вихованні доньки.
Матеріальним забезпеченням та утриманням дитини займається мати - ОСОБА_1 Батько аліменти не виплачує.
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, Решетилівська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 (а.с.116-117).
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки і піклування.
Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи все вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач самоусунувся від виховання своєї малолітньої дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання нею освіти, суд вважає доведеним безпідставне ухиляння відповідачем ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньою дочки, а тому приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_4 .
Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Однак, суд бере до уваги те, що рішенням суду від 15.05.2017 у справі № 546/245/17 з відповідача вже стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частки всіх його доходів.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 281, 430 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Решетилівським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Копію скороченого рішення видати учасникам справи негайно за їх заявою.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 11.10.2019, повне рішення суду складено протягом десяти днів - 21.10.2019.

Суддя І.В. Лизенко