ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 жовтня 2019 року м. Чернівці

справа № 2-541/12

провадження №22-ц/822/1065/19

Суддя Чернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б. ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 січня 2012 року в справі за позовом ПАТ «Фортуна банк» до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Інтервал» про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії

встановила:

У травні 2010 року ПАТ «Фортуна - банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Інтервал» про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 січня 2012 року позов задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 15 жовтня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, так як судом не був залученим до участі у справі.

Рішення Першотравнового районного суду м.Чернівців від 26 січня 2012 року ним отримано 01.10.2019р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається що, при розгляді позову ПАТ «Фортуна - банк» до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Інтервал» про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії, 26.12.11р. було подано заяву ПФ «Інтервал» про перенесення судового засідання на іншу дату, заява була підписана директором ПФ «Інервал» Пелепчуком В.В.

Також на підставі довіреності №6 від 26.01.2012р. директор ПФ «Інервал» ОСОБА_3 В ОСОБА_4 . уповноважив ОСОБА_5 бути представником у судах з усіма правами та представляти їх інтереси. Термін дії вказаний довіреності 3 роки.

З журналу судового засідання від 26.01.2012р. вбачається, що представник відповідача ОСОБА_5 була присутня в судовому засіданні при проголошенні рішення суду.

27.01.2012р. представником ПФ «Інтервал» було подано заяву для ознайомлення з матеріалами справи та отримано копію рішення суду від 26.01.12року, про що свідчить підпис в довідковому листі до справи.

03.02.2012р. директором ПФ «Інтервал» Пелепчуком В. ОСОБА_6 . було подано апеляційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 січня 2012 року.

З огляду на викладене, доводи заявника про те, що він не знав про рішення суду та не мав можливості його оскаржити у встановлені законом строки суд оцінює критично.

Причини пропуску строку на оскарження рішення суду, зазначені апелянтом не є поважними.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі «МПП "Голуб" проти України» зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст.292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Згідно ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно направити до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку, та надати відповідні докази.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 357 цього Кодексу.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 січня 2012 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, щодо обґрунтування інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Вірно з оригіналом : І.Б. Перепелюк