РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Якуші Н.В.,

за участю секретаря судових засідань- Петрової Ж.В.,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини у супроводі матері та виготовлення проїзних документів для дитини без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який в процесі розгляду справи уточнила и просила дозволити без супроводу батька ОСОБА_2 здійснити тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України з 01 листопада 2019 року по 31 травня 2020 року до Російської Федерації; дозволити їй без супроводу батька ОСОБА_2 здійснити тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України з 01 травня 2020 року по 30 вересня 2020 року до Туреччини та Єгипту; надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі у шлюбі не перебувала. Він є батьком їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час однією сім`єю вони не мешкають. З грудня 2018 року відповідач знаходився в Харківському слідчому ізоляторі, а на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Диканівська ВК №12». Зазначила, що дитина проживає разом з нею у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Вказала, що вона утримує, виховує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначила, що на теперішній час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, догляд за дитиною не здійснює, матеріальної допомоги не надає. Також вказала, що відповідач в добровільному порядку відмовився надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку, оздоровлення та спілкування з близькими родичами. Зазначила, що у неї є рідна тітка, ОСОБА_4 , яка мешкає в Російській Федерації, Липецькій області, с. Долгоруково . Вони з дитиною постійно з нею спілкуються, вона запрошує погостити в неї та оздоровитися. Однак відповідач без пояснення причин неодноразово відмовляв їй у виїзді дитини до тітки. Вказала, що 01 серпня 2019 року вона приїздила на побачення до відповідача у колонію, просила його надати дозвіл на виїзд до тітки, але відповідач категорично їй відмовив, не обґрунтувавши при цьому причину відмови. Зазначила, що така поведінка відповідача шкодить інтересам дитини, порушує права дитини та свідчить про зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Також, вона має намір з 01.11.2019 року по 31 травня 2020 року виїхати з дитиною у гості до тітки та оздоровити дитину у період з 01 травня 2020 року по 30 вересня 2020 року у Туреччині та Єгипті. Для виїзду за кордон України у дитини відсутній проїзний документ. Зобов`язалась вжити заходів для безпечного перебування дитини за кордоном і повернення дитини в Україну. Тому, з метою захисту прав дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини.

04.10.2019 року до суду надійшла заява від відповідача про бажання приймати участь у розгляді справи в режимі відео конференції та зазначив, що надає дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини ОСОБА_3 , 2011 р.н.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та зазначив, що надає згоду на тимчасовий виїзд за кордон його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2011 р.н. та виготовлення проїзних документів на виїзд дитини. Зазначив, що насправді не чинив перешкоду у виїзді дитини за кордон, завжди піклувався про неї та не бажає чинити перешкод у виготовленні проїзних документів для дитини.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.2011 року. Батьками зазначені сторони по справі.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 , засуджений 29.09.2014 року Харківським районним судом Харківської області та на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія №12» (а.с.34).

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Другим принципом Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (IXV) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 року, встановлено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 р., яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Крім того, вказаними вище Правилами встановлено, що якщо один із батьків дитини, який надає дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України, має право володіти інформацією про те, до якої держави виїжджає дитина та на який час.

Тобто, при постановленні рішення щодо надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу батька та посиланні на Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» суду слід зазначати дозвіл на конкретний виїзд (одноразовий), з визначенням його початку й закінчення. Оскільки діюче в Україні законодавство передбачає наявність згоди другого з батьків, якщо він не супроводжує дитину, на конкретний виїзд дитини за межі України, із зазначенням у цій письмовій згоді держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, то і рішення суду при відсутності такої згоди може ухвалюватися лише щодо дозволу на конкретний виїзд дитини за межі України.

Надання судом багаторазового дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу другого із батьків без зазначення строку законодавством України не передбачено.

Судом вбачається, що позивач зазначила конкретний період часу, в якій вона бажає вивезти дитину за кордон, та місця відпочинку. Крім того, позивач долучила до справи відомості, які підтверджують захоронення її батьків на території Російської Федерації і проживання її рідної тітки ОСОБА_4 у Липецькій області, в селищі Долгоруково (а.с.38-45).

З пояснень відповідача суд встановив, що останній не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо виїзду їх спільної дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, беручи за основу інтереси малолітнього ОСОБА_3 , поїздка якого в країни ближнього та дальнього зарубіжжя лише сприятиме його розумовому та духовному розвитку, відпочинку та оздоровленню, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без супроводу батька та виготовлення проїзних документів для дитини.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Суд на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,13, 81, 141, 263- 265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини у супроводі матері та виготовлення проїзних документів для дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 - матері неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на виготовлення неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проїзних документів для виїзду за кордон без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 одноразовий дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 01 листопада 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 до Російської Федерації у супроводі його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 одноразовий дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 01 травня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 року до Туреччини та Єгипту у супроводі його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , на теперішній час знаходиться в ДУ «Диканівська виправна колонія №12» за адресою: 61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1,

Третя особа -Управління служб у справах дітей Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса для листування: 61002, м. Харків, вул . Чернишевська 55 к . 7а

Повний текст рішення складено 04.11.2019 року.

Суддя-