ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Вийванка О. М.
за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.
учасників справи
представника позивача Александрова В. В.
представника відповідача Олійника Т. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тернопільелектротранс» про стягнення збитків,
Позивача ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та стягнення з відповідача судових витрат.
Для підтвердження понесених судових витрати позивачем додано акт прийому передачі надання правової допомоги, складено 19.09.2019, та зміни та доповнення до договору про представництво та надання правничої допомоги від 03.05.2019.
У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просять її задовольнити та ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрати та просять відмовити у задоволенні заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом позивач заявив вимогу про покладення судових витрат на відповідача.
19.09.2019 було ухвалено рішення суду, яким задоволено позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тернопільелектротранс» про стягнення збитків та стягнути з комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь ОСОБА_1 , кошти в розмірі 60 299,95 грн., сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем подано заяву про надання доказів про розмір витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем були понесенні витрати пов`язанні з вчиненням процесуальних дій, направлення процесуальних документів учасникам справи на загальну суму 178,00 грн., що підтверджується квитанціями наявними в матеріалах справи.
Тому суд вважає, що слід стягнути з комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь ОСОБА_1 , на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 178,00 грн.
Для підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивачем подано акт прийому передачі надання правової допомоги, складено 19.09.2019 між адвокатом Александров В. В. та ОСОБА_1 , про те що гонорар становить 15 000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 Б ОСОБА_3 на підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги від 03.05.2019, укладений між адвокатом Алесандров В.В. та ОСОБА_1 та квитанція Альфа-Банку від 13.05.2019 р. про оплату 5000,00 грн., вказану суму стягнуто рішенням суду.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.
В матеріалах справи відсутні та заявником не надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, документів, які свідчать про оплату гонорару в розмірі 10 000,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та інші).
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Частиною 5 статті 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 131- 141, 270, 352-354 ЦПК України, суд,
Стягнути з комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь ОСОБА_1 , на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 178,00 грн. (сто сімдесят вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Комунальне підприємство «Тернопільелектротранс»,місцезнаходження: вул. Тролейбусна, 7, м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 05447987.
Повний текст додаткового рішення суду складено 21 жовтня 2019 року.
Головуючий суддяО. М. Вийванко