Справа № 438/1112/19
Номер провадження 2/438/431/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь на підставі рішення Бориславського міського суду №438/1001/16-ц від 11.11.2016р., на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11.11.2016р. присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утриманя доньки значно зросли. Відповідач добровільно погодився давати їй 1500 гривень щомісяця, але цих коштів катастрофічно не вистачає. Відповідач не приймає участі в оздоровленні дитини, в її вихованні, дитина росте і потребує більших матеріальних витрат (книжки, відвідування басейну, додаткові заняття з іноземної мови). Фактично дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач оформлений приватним підприємцем і розмір його доходів значно зріс з часу подання першого позову.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з тих підстав, що він приймає участь в утриманні їхньої дитини, надаючи позивачу щомісячно кошти на утримання дитини, надає кошти на підручники, на одяг, на оздоровлення, на лікування, зокрема влітку 2018 року оплатив лікування доньки на кір. Позивач не надала дозволу як у 2018 так і у 2019 році на те, щоб він поїхав з донькою на оздоровлення на море закордон. Позивач не зазначає як саме змінився її матеріальний, сімейний стан чи можливо відбудися зміни у стані здоров`я, що б слугувало причиною для збільшення розміру аліментів. Навпаки позивач у 2019 році переїхала на постійне місце проживання до м.Львова, працює на роботі і отримує значно вищі доходи в порівнянні з минулими роками.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Ухвалою судді від 23.09.2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням (заочним) Бориславського міського суду Львівської області від 11 листопада 2016 року, стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 29 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач добровільно сплачує позивачу 1500 гривень аліментів щомісяця. Вказана обставина визнана відповідачем у його відзиві, та відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, не потребує самостійного доказування.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 182 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Позивач ОСОБА_1 , як на підставу для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів посилається на те, що дитина росте і потребує більших матеріальних витрат (книжки, відвідування басейну, додаткові заняття з іноземної мови), також що відповідач оформлений приватним підприємцем і розмір його доходів значно зріс з часу подання першого позову, при цьому жодного доказу на підтвердження своїх вимог позивач до позовної заяви не надає.

Що стосується збільшення матеріальних витрат на утримання доньки сторін, які на думку позивача є підставою для збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. На переконання суду, необхідність збільшення розміру аліментів визначається в кожному конкретному випадку в залежності від наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, та в інших випадках, передбачених сімейним законодавством. Доказів в підтвердження покращення матеріального становища відповідача позивачем ОСОБА_1 суду не надано, як і не додано доказів в підтвердження більших матеріальних витрат, затрачених позивачем на утримання доньки ОСОБА_4 .

Отже, судом не встановлено обставин, в підтвердження змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, що могли б вплинути на раніше визначений судом розмір аліментів та задоволення позовних вимог.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів в підтвердження позовних вимог переконує суд, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, в силу вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, на підтвердження позовних вимог про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.180-182, 192 СК України, ст. 10-13, 76-83, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш