Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2019 Справа №607/16520/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, шляхом знаття його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач більше року не проживає в квартирі, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідача, змушує позивача сплачувати за нього кошти, в той час, коли він не користується та не проживає в даній квартирі. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належної їй на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивача позов підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому, та просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи у судовому засіданні не заперечили проти задоволення позову.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.09.1996 р., виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 12 вересня 1996 року № 15656 та записано в реєстрову книгу за № 15706.

Згідно довідки ПП «Сонячне» від 10.07.2019 р. за № 90, власником особового рахунку житловою площі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за даною адресою.

У судовому засіданні з`ясовано, що відповідач за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше року та не користується даною квартирою, його особисті речі у квартирі відсутні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердили факт того, що відповідач ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача.

Враховуючи встановленні обставини справи та оцінивши усі докази є усі підстави вважати, що ОСОБА_4 втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , не проживає більше року.

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушені відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом, а тому, слід усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належної їй на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стосовно позовних вимог щодо зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.

За положеннями ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Таким чином, позовні вимоги щодо зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належної їй на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко