РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/20123/18

Провадження № 22-ц/4815/1156/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Ковальов І.М.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначена

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю : Троянчук Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Захід Капітал» про визнання трудових відносин припиненими,

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Кредитної спілки «Захід-Капітал» (далі КС "Захід Капітал") про визнання трудових відносин припиненими з 14 вересня 2018 року, у зв`язку з звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

Позов мотивує тим, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 було призначено на посаду Голови правління КС "Захід Капітал".

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до КС "Захід Капітал" із заявою про звільнення за власним бажанням та просив звільнити його із займаної посади з 14.09.2018. Однак, станом на 11.10.2018 КС "Захід Капітал" заяву ОСОБА_1 про звільнення не розглянули, рішення про його звільнення не прийнято, тому задля захисту своїх прав змушений був звернутись до суду із даним позовом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КС "Захід-Капітал" про визнання трудових відносин припиненими відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, ухвалене з порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що розірвання трудового договору з ініціативи працівника на підставі ст. 38 КЗпП України є звільненням за власним бажанням. Якщо трудовий договір укладений на невизначений строк, працівник має право в будь-який час розірвати його, письмово попередивши роботодавця про звільнення за два тижні.

Вказує, що суд першої інстанції помилково не врахував, що позивач є Головою Правління, в той час, як згідно статуту кредитної спілки, Головою Спостережної ради є ОСОБА_2 , а тому відповідно до п.9.7 Статуту кредитної спілки, Голова спостережної ради організовує роботу спостережної ради кредитної спілки, головує на засіданнях та звітує про роботу спостережної ради на загальних зборах членів кредитної спілки. Тобто, саме ОСОБА_2 після отримання заяви про звільнення мав би скликати спостережну раду для вирішення питання щодо звільнення позивача. У зв`язку з такими обставинами вважає, що відповідач, а не позивач мав надати докази суду, щодо скликання спостережної ради, чого ним зроблено не було.

За наведеного просив, скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Інші сторони правом на подачу відзиву не скористались.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Повноважний представник КС "Захід Капітал" в судове засідання не з`явився.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними та достатніми доказами не довів факту своєчасного, за два тижні, звернення до відповідача із письмовою заявою про розірвання трудового договору в тому числі і з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України. Крім того ним не надано доказів скликання наглядової ради кредитної спілки.

За наведеного, позивачем в обґрунтування та підтвердження заявленого ним позову про визнання трудових відносин припиненими, не надано жодного належного і допустимого доказу, відповідно до ч.1 ст. 76 і ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Судом першої інстанції установлено, що з 12 жовтня 2007 року ОСОБА_1 було призначено на посаду Голови правління Кредитної спілки «Захід-Капітал», що підтверджується записом наявним у трудовій книжці та відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де ОСОБА_1 зазначений як керівник та підписант та кінцевий бенефіціарний власник ).

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений з посади голови правління, а 27 серпня 2016 року призначений на посаду Голови правління кредитної спілки «Захід Капітал» за сумісництвом.

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 було призначено на посаду Голови правління Кредитної спілки «Захід-Капітал» за основним місцем роботи, що підтверджується записом наявним у трудовій книжці та відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де ОСОБА_1 зазначений як керівник та підписант (а.с.1-20).

Як слідує з поданої ОСОБА_1 копії заяви, останній 14 вересня 2018 року звернувся до КС «Захід-Капітал» з заявою про звільнення за власним бажанням, та просив звільнити його з займаної посади з 14 вересня 2018 року (а.с.22). Дана заява була надіслана цінним листом з описом вкладення та отримана особою на призвіще ОСОБА_1 , як і інша кореспонденція про що свідчить призвіще та підпис самого позивача (а.с.30, 40, 42).

Згідно з ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» - кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків згідно із Законом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку.

Статтею 13 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що органами управління кредитної спілки є загальні збори членів кредитної спілки, спостережна рада, ревізійна комісія, кредитний комітет та правління.

Положенням ст.15 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що спостережна рада представляє інтереси членів кредитної спілки в період між загальними зборами.

До компетенції спостережної ради кредитної спілки, зокрема, належить: призначення голови та членів правління, а також членів кредитного комітету (п.п.є п.9.2. статуту КС «Захід-Капітал» (а.с.50).

Відповідно до положень ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, що також вимагає подання працівником відповідної письмової заяви.

Аналізуючи вказану норму права вбачається, що важливим є факт, щоб роботодавець вчасно, за два тижні був у письмовому вигляді сповіщений про намір працівника припинити трудові відносини. Якщо в заяві про звільнення, дата звільнення працівником є не коректною, роботодавець не має права прийняти таку заяву працівника про звільнення, оскільки вона вважається невірно оформленою (не містить конкретної вимоги, а тому й не може бути задоволена).

Крім того, не вбачається, що заяву про звільнення ОСОБА_1 отримано повноважним органом, а саме спостережною радою кредитної спілки.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що позивач не довів належними та достатніми доказами того, що він своєчасно, за два тижні, звертався до відповідача із письмовою заявою про розірвання трудового договору в тому числі і з підстав, передбачених ст.38 КЗпП України. Оскільки відправлена ним заява про звільнення датована 14 вересня 2018 року і звільнити його він просить також з 14 вересня 2018 року.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів скликання засідання спостережної ради, яка б мала звільнити Голову правління КС «Захід-Капітал», оскільки скликання спостережної ради є обов`язком ОСОБА_1 , як керівника.

Як слідує із статуту КС "Захід-Капітал", спостережна рада є уповноваженим органом на прийняття рішень, передбачених статутом кредитної спілки та законодавством України, за винятком тих, що віднесені до компетенції загальних зборів членів спілки. Тобто, позивач мав би бути звільненим з займаної посади, органом, який його призначив на цю посаду.

Наявна в справі нотаріально завірена заява голови спостережної ради про визнання позову не береться судом до уваги, оскільки належних доказів того, що він діяв від імені спостережної ради (завірені протокол, постанова, рішення щодо предмета позову), а не як приватна особа, в справі відсутні (а.с.83).

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було зроблено правильний висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання трудового договору на підставі ст.38 КЗпП України є недоведеними та безпідставними.

З огляду на вищенаведене колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук