ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 647/1246/19

провадження № 22-ц/819/1473/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарПавловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» нарішення Бериславського районного суду Херсонської областіу складі судді Миргород В.С. від 02 липня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування та пені,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11 жовтня 2017 року на автодорозі Херсон-Нова-Каховка-Генічеськ 32 км. + 700 м. в с. Тягинка , Бериславського району, Херсонської області ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем IVECO MAGIRUS, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом FILLIAT TR-34A4, державний номер НОМЕР_2 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який лежав на смузі руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 від спричинених травм загинув на місці події.

18.01.2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля IVECO MAGIRUS, державний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна» (далі- ПАТ «СК «КРАЇНА»).

13 березня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 38 400 грн. та відшкодування витрат на поховання на суму 2 614 грн.

31 серпня 2018 року відповідач здійснив виплату лише частини страхового відшкодування, а саме 19 200 грн. та 1331,90 грн. пені.

Таким чином, ПАТ «СК «КРАЇНА» зобов`язане доплатити ще 19 200 грн. страхового відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється виплатити страхове відшкодування в повному обсязі, що порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов?язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПАТ «СК «КРАЇНА» 19 200 грн. страхового відшкодування, а також 4 465, 45 грн. - пені.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 02 липня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційний скарзі Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ ««Страхова компанія «Країна» відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що саме недотримання пішоходом ОСОБА_3 вимог Розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди, а отже він також є винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 11 жовтня 2017 року. Тому при таких обставинах, відповідно до вимог п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був розрахований страховою компанією розмір страхового відшкодування за моральну шкоду та здійснена її виплата у розмірі 19200,00 грн.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем IVECO MAGIRUS, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом FILLIAT TR-34A4, р.н. НОМЕР_2 , здійснював рух у правій смузі руху по автодорозі Херсон - Нова-Каховка - Геніческ 32 км. + 700 м. с. Тягинка Бериславського району Херсонської області, у напрямку м. Берислав Херсонської обл., де у невстановленому місці, порушивши вимоги Розділу 4 « Обв ?язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України, у смузі руху автомобіля на спині правим боком лежав пішохід ОСОБА_3 , в результаті чого відбувся наїзд автомобіля на пішохода, який від спричинених травм загинув на місці події.

Постановою від 18 січня 2018 року кримінальне провадження №0000449 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 248 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. (а.с17-19).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ІVECO MAGIRUS" державний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ СК «КРАЇНА», що підтверджується копією полісу №АК/ 2315270 від 31.03.2017, строк дії договору з 08.04.2017 по 07.04.2018 рік (а.с. 35).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 10.07.2018 року, направленої на адресу ПАТ Страхова компанія "КРАЇНА", яка засвідчена секретарем виконавчого комітету Тягинської сільської Бериславського району Херсонської області та зареєстрована в реєстрі за №19, вбачається, заявник є одним претендентом на відшкодування моральної шкоди, внаслідок ДТП, яке мале місце 11.10.2017 року під час якого загинув її син - ОСОБА_3 , оскільки останній не був одружений, не мав дітей, а його батько - ОСОБА_5 помер. (а.с. 15).

13.03.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 звернулося до ПАТ Страхова компанія "КРАЇНА" з заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 38 400 грн. - моральної шкоди; 2 614, 00 грн. - витрати на поховання. Відшкодування просили здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Юридична компанія "Відшкодування" для переказу потерпілій (а.с. 6).

Страховик визнав дану подію страховою та прийняв рішення про відшкодування потерпілій ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Відповідно платіжного доручення №10130 від 31.08.2018 року на рахунок ПАТ "Кредобанк", назначення платежу відшкодування по справі ОСОБА_1 було сплачено суму в розмірі 20 531, 90 грн., з яких 19 200 грн. - моральна шкода, 1 331, 90 грн. - пеня (а.с.37).

При цьому виплата моральної шкоди була зменшена до 50 % від розміру визначеного відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з посиланням на вимоги п.36.3 ст. 36 зазначеного Закону ( а.с. 36).

Предметом даного спору є відшкодування страховиком моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи в повному обсязі.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, регулюються нормами ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Законом України "Про страхування".

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

В ст. 6 цього Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Частиною першою статті 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до статті 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2).

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3).

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.4).

Отже розмір страхового відшкодування моральної шкоди, з врахуванням вимог Закону України « Про державний бюджет України на 2017 рік « становить 38 400 грн.

Зменшуючи розмір виплати потерпілій моральної шкоди на 50 % страховик послався на наявність вини потерпілого у заподіянні шкоди та на вимоги положень п.36.3 ст.36 Закону країни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Тобто, дане положення застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки (наприклад - пішоходу у разі зіткнення двох автомобілів).

Однак у даній ситуації, смерть потерпілого настала в результаті наїзду на нього автомобіля, у даній дорожній обстановці з метою уникнення наїзду водієм було застосовано гальмування, але оскільки відстань до пішохода була не значною, уникнути наїзду не вдалось.

Отже положення п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в даному випадку не можуть бути застосовані.

Таким чином, відповідач неправомірно застосував при розрахунку та виплаті страхового відшкодування позивачці положення п.36.3 ст.36 Закону, а тому є всі підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченої страхової виплати з відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 200, 00грн.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст.1193 вина потерпілого не враховується при відшкодуванні шкоди, завданої смертю годувальника, в тому числі і при здійсненні страхових виплат передбачених ст. 27 Закону, колегія суддів погоджується з висновками суду про неправомірність дій страховика щодо зменшення розміру страхового відшкодування моральної шкоди наполовину і вважає, що суд правильно задовольнив заявлені вимоги у обраний позивачем спосіб.

Відповідно до ст.. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Облікова ставка НБУ становила у період з 31 серпня 2018 року до 06 вересня 20148 року - 17,5%, у період з 07 вересня 2018 року до 31 грудня 2018 року - 18%, у період з 01 січня 2019 року до 23 квітня 2019 року - 18%.

Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення, становить 23 665, 45 грн., з яких 19 200, 00 грн. - основного боргу, 4 465,45 грн. - пені.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», залишити без задоволення, а рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 02 липня 2019 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна