Справа №242/5327/19
Провадження №2о/242/782/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В.І., присяжних Дорда О.Е., Терентьєвої А.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

За участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Боярінцевої Ю.М.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 19.09.2019 року звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , 1984 року народження, безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_3 , 1984 року народження, який є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник на даний час самостійно виховує малолітнього ОСОБА_2 , 2009 року народження. Сім`я заявника перебуває на обліку в УСЗН м. Селидове як малозабезпечена сім`я. Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Українськ Донецької області, безвісно відсутнім.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі. Зазначила, що визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Українськ Донецької області, безвісно відсутнім їй необхідно для оформлення допомоги на дитину.

Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, в судовому засіданні заяву про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3 просив задовольнити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 25.11.2008 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22.03.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове, актовий запис №44.

Заявник зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджує копія паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 27 квітня 2011 року Селидівським МВ ГУМВС України в Донецькій області та довідкою ОСББ Добробут м. Українськ від 07.06.2019 року №755. Також, наданими суду доказами підтверджено, що ОСОБА_3 за місцем проживання заявника не мешкав.

З копії паспорту серії НОМЕР_4 , виданого у вересні 2001 року відділом міліції м. Українськ Селидівського МВУ МВС України у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Українськ Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Наданими суду доказами підтверджено, що місце проживання ОСОБА_3 є місце його реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності за ст. 43ЦК Україні фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою заявник посилалась на те, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно їй для оформлення державної допомоги її дітям, зокрема щодо ОСОБА_2 , 2009 року народження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Факт відсутності ОСОБА_3 за адресою реєстрації та постійного проживання вказано з грудня 2016 року.

Разом з тим для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібні такі умови: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі ст.. 307 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою і 5) виключення припущення про навмисність її відсутності, яка може бути обумовлена ухиленням від здійснення покладених на неї законом обов`язків щодо утримання дітей, повернення боргів, встановленого законом порядку розірвання шлюбу, ухиленням від кримінальної відповідальності тощо.

Наведені юридичні факти й утворюють юридичний склад, необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.

Надані суду докази лише свідчать про те, що ОСОБА_3 за адресою місця реєстрації з грудня 2016 року відсутній. Проте, надані суду докази не свідчать про те, що вказана адреса є постійним місцем проживання особи, так само як відсутні відомості того, що встановити місце перебування особи неможливо.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.09.2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.08.2010 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за один місяць.

Виконавчий лист перебуває на виконанні Селидівського відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.04.2019 року у задоволенні подання Селидівського відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області про оголошення розшуку ОСОБА_3 - відмовлено. В ухвалі суду встановлено, що ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам у розмірі 115926,38 грн., проте з боку виконавчої служби не надано будь яких доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій по з'ясуванню місця знаходження боржника, його роботи.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України до початку розгляду справи по суті суд, зокрема встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме.

Суд позбавлений можливості встановити родичів ОСОБА_3 , через відсутність даних про них.

Суд звертає увагу, що заявник та ОСОБА_3 , якого заявник просить визнати безвісно відсутнім, проживають за різними адресами, вони не ведуть спільне господарство, не перебувають у зареєстрованому шлюбі, а пов`язані лише правами та обов`язками щодо виховання та утримання малолітньої ОСОБА_2 , 2009 року народження. Крім того, заявник не зазначила серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутнім.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 18, 81, 263-265, 268, 305,307,308 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2019 року.

Суддя В.І.Капітонов

Присяжні О.Е. Дорда

А.І. Терентьєва