Справа № 131/211/18
Провадження № 22-ц/801/2072/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуСправа № 131/211/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2019 року, ухвалене у складі судді Олексієнка О.Ю. в приміщенні суду в м. Іллінці, повний текст рішення складено 16 серпня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іллінецької міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона на даний час разом зі своєю сім`єю проживає у власному будинку по АДРЕСА_1

Раніше в м. Іллінці у власному будинку проживав її батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилась спадщина. Спадкова справа знаходиться у державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В.

ОСОБА_6 за час життя 31 серпня 2009 року склав заповіт посвідчений секретарем виконкому Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, згідно якого, на випадок його смерті, належний йому житловий будинок та земельну ділянку площею 0,15 га., що знаходяться по АДРЕСА_2 та все майно, що належатиме йому на день смерті заповів ОСОБА_1 , а тому в даному випадку відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України має місце спадкування за заповітом, спадкоємцем за яким являється позивач.

У листопаді 2017 року бажаючи прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_1 звернулась із заявою до нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, натомість їй було відмовлено нотаріусом в зв`язку з тим, що нею було пропущено встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вважає, що пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини з поважних причин, а саме по стану здоров`я, що і перешкоджало їй вчасно звернутись до нотаріуса.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк, три місяці, достатній для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 березня 2018 року залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а. с. 25/.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /а. с. 89/.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сама по собі наявність у позивача інвалідності 3 групи, яка пов`язана з протипоказаннями до важкої фізичної праці, значним фізичним, нервоемоційним навантаженням та переохолодженням, не є перешкодою для дотримання вимог законів, зокрема, і стосовно порядку та строків прийняття спадщини. Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач не довела існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття спадщини, а отже нею не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції помилково не враховано те, що позивач тривалий час хворіла, що і спричинило пропущення встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзиви обґрунтовані тим, що Іллінецька міська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки належними відповідачем у даній категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .. Крім цього, позивачем не зазначено поважних причин через які нею пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини.

У судове засідання сторони та треті особи не заявились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3), тому після його смерті відкрилася спадщина на його майно.

Спадкоємцями за законом, на час відкриття спадщини, які у встановлений законом строк, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Відповідно до постанови державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. № 652/01-16 від 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, в зв`язку з тим, що вона не подала заяву у встановлений законом шестимісячний термін та відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблений за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року, справа № 454/1558/17-ц.

Зі справи видно, що ОСОБА_7 позов пред`явлено до Іллінецької міської ради, яка у даній справі є неналежним відповідачем, оскільки є ніші спадкоємці, які в межах встановленого законом шестимісячного строку звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Частиною першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії апеляційного перегляду, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, неможливо. Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом. Такий же висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 752/2803/15-ц, від 08 квітня 2019 року у справі № 185/5743/16.

Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з наведеного, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Разом з тим позивач не позбавлена права захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до належних відповідачів.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2019 рокуу даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року.