Єдиний унікальний номер справи 235/1833/19
Номер провадження 2/235/907/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,7114 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, належна за життя ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 є онуком, спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини входить земельна ділянка, розташована на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, кадастровий номер :02:000:1382, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серійний номер ІІ-ДН № 176513. При юридичному оформленні спадкових прав у позивача виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втраченого, отримання дублікату є неможливим. За таких обставин ОСОБА_1 , з посиланням на положення ст. ст. 328, 392, 1218, 1265 ЦК України, заявлено вимоги захисту майнових прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, суду адресовано заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримано.

Відповідачем Гришинською сільською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є онуком по материнській лінії ОСОБА_2 , родинні відносини документально підтверджено:

- згідно свідоцтва про народження серійний номер НОМЕР_1 - батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6);

- згідно свідоцтва про укладення шлюбу серійний номер НОМЕР_2 дошлюбне прізвище матері позивача - « ОСОБА_4 » (а.с. 8);

- згідно свідоцтва про народження серійний номер НОМЕР_3 - батьком матері позивача ОСОБА_4 - є ОСОБА_2 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер НОМЕР_5 - а.с. 10), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 входить право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 4,71 гектарів, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серійний номер ІІ-ДН № 176513, виданого 24.01.2003 року (а.с. 11).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ОСОБА_2 за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його онук ОСОБА_1 , позивач по справі.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55633864 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрито спадкову справу № 21/2018 від 28.01.2019 року за заявою онука ОСОБА_1 ; заяву про відмову від спадщини ніхто не подавав (а.с. 27, 28).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2019 року державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, оскільки спадкоємцем не надано правоустановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 19).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності.

З матеріалів справи вбачається, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить земельна ділянка площею 4,7114 гектарів, розташована на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, кадастровий номер :02:000:1382.

Так, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 176513, виданого 24.01.2003 року Гришинською сільською радою на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації № 438 від 23.10.2002 року - ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,71 гектарів в межах згідно з планом: від А до Б - землі запасу, від Б до В - землі ОСОБА_11 , від В до Г - землі запасу, від Г до А землі ОСОБА_10 (а.с. 11).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 06.03.2019 року - земельній ділянці згідно Державного акту серій ІІ-ДН 176513 від 24.01.2003 року, належній ОСОБА_2 присвоєно кадастровий номер :02:000:1382 (а.с. 12 - 13).

Оригінал вказаного Державного акту про право приватної власності на землю - втрачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Другим примірником документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал є дублікат. Оформити дублікат втраченого правовстановлюючого документу (у разі втрати або зіпсування) може лише суб`єкт, що видавав такий документ. При цьому, втрата чинності нормативно-правовим актом, на підставі якого відповідний суб`єкт видавав документ, не є підставою для відмови у видачі дубліката документа. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який видав такий документ, це ліквідація (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта.

З 1 січня 2013 року відповідно до змін у законодавстві державні акти на землю не видаються. Документом, що посвідчуватиме право власності на земельну ділянку, буде свідоцтво про право власності на нерухоме майно (ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень»). Вказане свідчить про неможливість отримання дублікату Державного акту на земельну ділянку.

Суд наголошує, що втрата документа не тягне за собою втрату права власності.

Право власності на нерухоме майно, а саме на спірну земельну ділянку, яке належало ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Разом з тим, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку дійсно неможливо з об"єктивних причин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,7114 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1296 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на земельну ділянку площею 4,7114 гектарів, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1382 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серійний номер ІІ-ДН № 176513.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення 10.10.2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Гришинська сільська рада Покровського району Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, с. Гришине, вул. Центральна, 116

Суддя: