Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3160/19
Провадження № 2/191/830/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В. при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого 17.10.2002 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори,зареєстровано в реєстрі за № 922 про що зроблено запис в БТІ в реєстрову книгу № 100/8527.
11 вересня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу належного ОСОБА_3 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Розпорядження Синельниківського міського голови «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» № 31-р від 16 лютого 2016 року вулиця « Жлоби» в місті Синельникове перейменована на вулицю « Ярова ».
Зі свого боку, вона виконала всі умови договору, передавши ОСОБА_3 грошові кошти та отримавши у власність житловий будинок, проте через деякий час ОСОБА_3 захворіла, у зв`язку з чим зобов`язання здійснити дії необхідні для нотаріального оформлення договору, передбачені договором не виконала. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 так і не виконавши перед нею своє зобов`язання.
Фактично вона володіє вищезазначеним будинком з 2003 року на свій розсуд, та за власні кошти робить в ньому косметичні ремонти і облаштовує.
Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 11 вересня 2003 року між між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер РНОКПП - НОМЕР_1 , право приватної власності на житловий будинок А-1,загальною площе 77,2 кв.м., житловою площею 50,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами:сарай В, сарай Д, гараж Г, погріб П, огорожа № 1-2, бруківка № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно договору дарування жилого будинку від 17 жовтня 2002 року серії НОМЕР_7, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської держнотконтори Дніпропетровської області Лівінським О.С., ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Факт належності ОСОБА_3 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 13 квітня 2009 року.
Згідно Розпорядження Синельниківського міського голови «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» № 31-р від 16 лютого 2016 року вулиця «Жлоби» в місті Синельникове перейменована на вулицю «Ярова»
Відповідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15 липня 2019 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житловий будинок А-1,загальною площе 77,2 кв.м., житловою площею 50,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами:сарай В, сарай Д, гараж Г, погріб П, огорожа № 1-2, бруківка № 3.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2013 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Факт належності ОСОБА_5 житлового будинку за господарськими будівлями та спорудами підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_4 від 11 серпня 2000 року, Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_5 № НОМЕР_6 від 11 серпня 2000 року.
Отже, вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку був укладені між позивачем та ОСОБА_3 , 11 вересня 2003 року , тобто під час дії Цивільного кодексу України 1963 року. Спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .
У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Із цього випливає, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки був укладений та фактично виконаний сторонами 05 жовтня 2003 року, після набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року нових цивільних правовідносин між сторонами не виникало, у зв`язку з чим до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України 1963 року.
Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Отже, недійсним визнається такий договір при умові недодержання вимоги щодо його нотаріального посвідчення, а у разі такого посвідчення, такий договір є дійсним.
Відповідно до ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Судом було встановлено, що фактично договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений та виконаний, ОСОБА_3 отримала обумовлену грошову суму та передала позивачеві правовстановлюючі документи на будинок, однак укласти договір в нотаріальному порядку ухилилися, у зв`язку з чим суд вважає можливим визнати зазначений договір дійсним.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1583,93 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47, 227 ЦК України 1963 року, ч.3 ст.267, ч.4 ст.267, ст.1277, п.п.4, 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно - задовольнити у повному обсязі.
Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 11 вересня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право приватної власності на житловий будинок А-1 загальною площе 77,2 кв.м., житловою площею 50,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: сарай В, сарай Д, гараж Г, погріб П, огорожа № 1-2, бруківка № 3 , розташований за АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судові витрати по справі в розмірі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) грн. 93 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко