Справа № 367/3040/16-ц
Провадження №2-п/367/7/2019
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Примак Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізінг Холдінг» про перегляд заочного рішення по справі № 367/3040/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізінг Холдінг, ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по вищезазначеній справі. В заяві заявник посилається на те, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області у цивільній справі № 367/3040/16-ц від 06 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізінг Холдінг, ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним позов задоволено, визнано недійсним договір фінансового лізінгу № 000190 від 22.03.2016 року, укладений між позивачем та заявником та стягнуто з заявника на користь позивача 18 800 гривень.

Вказує, що відповідач не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому не мав можливості прийняти участі у судових засіданнях.

Заявник вказує, що в своїй позовній заяві позивач посилається на те, що він не був ознайомлений з умовами Договору № 000190 фінансового лізінгу від 22 березня 2016 року та нібито був введений в оману стосовно істотних умов договору. Однак позивач добровільно власноручно підписав кожну сторінку Договору № 000190 фінансового лізінгу від 22 березня 2016 року та Додатки до нього, де чітко зазначено платежі, які позивачу необхідно було здійснити для отримання предмета лізінгу, а також підписав заяву про те, що він уважно прочитав та зрозумів умови Договору.

Так, 22 березня 2016 року заявником (лізінгодавець) та позивачем (лізінгоодержувач) було укладено Договір № 000190 фінансового лізінгу. Даний Договір підписаний представником заявника та позивачем і скріплений печаткою заявника.

Заявник вважає, що позивач повинен довести, що заявник вчинив якісь конкретні навмисні дії, які було спрямовано на спонукання його до укладення спірного Договору й повинен надати відповідні докази з приводу цих обставин.

Однак твердження позивача про ведення його в оману щодо умов Договору спростовується змістом власноруч підписаного позивачем Договору та заявою підписаною позивачем.

В своїй позовній заяві позивач стверджує, що заявник уклав Договір з позивачем без відповідного дозволу. Однак дане твердження не відповідає дійсності. Заявник мав право укладати Договір фінансового лізінгу, оскільки стоїть на обліку в Нацкомфінпослуг як юридична особа, яка має право надавати послуги з фінансового лізінгу. Заявник мав право укладати договір фінансового лізінгу відповідно до п. 2.1 розділу 2 Положення про надання послуг з фінансового лізінгу юридичними особами суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами на підставі довідки про взяття на облік юридичної особи вд 18.02.2015 року серії ФЛ № 546 виданої Нацкомфінпослуг.

В своїй позовній заяві позивач посилається на умови Договору, які на його думку є несправедливими. Заявник міг би надати суду свої пояснення з приводу наведених позивачем умов Договору. Так, позивач посилається на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та на низку умов Договору вказуючи, що вони нібито призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін. Позивачем наведені конкретні умови Договору, однак не вказано у чому саме полягає порушення принципу добросовісності сторін та яким чином умови Договору завдають шкоди позивачеві, тоді як заявник зміг би надати суду аргументи, які могли б спростувати твердження позивача щодо несправедливості умов Договору.

Вказує, що Договір, укладений між позивачем та заявником містить усі істотні умови зазначені у ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізінг» та відповідає всім іншим вимогам цього Закону. Сторонами визначено предмет лізінгу (п. 3.1. Договору), строк лізінгу (п. 7.2 Договору), розмір лізингових платежів (ст. 8.2 Договору) та інші умови, які сторони вирішили закріпити в Договорі.

Таким чином договір фінансового лізінгу було укладено відповідно до ст. 806 ЦК України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про фінансовий лізінг», позивача було повно, доступно та достовірно проінформовано щодо усіх умов договору, що підтверджується його підписом. Договір оформлено в належній формі з погодженням усіх його істотних умов, у тому числі щодо прав та відповідальності сторін Договору.

В зв`язку із викладеними обставинами заявник просить переглянути заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2016 року, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2016 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача.

У відповідності до ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2016 року по цивільній справі № 367/3040/16-ц від 06 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізінг Холдінг, ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним позов задоволено, визнано недійсним договір фінансового лізінгу № 000190 від 22.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВ Євролізінг Холдінг (Код ); стягнуто з ТОВ Євролізінг Холдінг (Код , зареєстроване місце знаходження 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 31, оф. 301-Б) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 18 800 гривень; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 100,00 грн. в рахунок субсидіарної відповідальності за договором поруки від 22.03.2016 року.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання 06.12.2016 року відповідач не зявився, а тому судом було постановлено заочне рішення.

Разом із цим, в заяві про перегляд заочного рішення заявник не посилається на докази, які не були досліджені судом при розгляді справи та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

За даних обставин суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізінг Холдінг» про перегляд заочного рішення по справі № 367/3040/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізінг Холдінг, ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Пархоменко