Номер провадження: 22-ц/813/6769/19
Номер справи місцевого суду: 501/694/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.,

суддів Сєвєрової Є.С., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2019 року (одноособово суддя Смирнов В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» третя особа: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

II. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

05.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі-ДП МТП), третя особа: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ» (далі-НП) про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. директора ДМ МТП за № 605 від 06.12.2018 року про зміну істотних умов праці, в частині встановлення докеру механізатору другого класу четвертого терміналу ОСОБА_1 пунктом 2 Наказу режиму роботи; визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора ДП МТП за № 66/О-2 від 05.02.2019 року «Про припинення трудового договору» і звільнення ОСОБА_1 з ДП МТП; поновлення в ДП МТП на посаді докера механізатора другого класу четвертого терміналу; стягнення з ДП МТП середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 03.03.2019 року по час постановлення рішення суду.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивач ОСОБА_1 працював в ДП МТП докером механізатором четвертого терміналу 2 класу з режимом роботи в день з 08:00 до 20:00, ніч з 20:00 по 08:00, 24 години відпочинок, вдень 08:00 до 20:00 і 48 годин відпочинок.

06.12.2018 року, на підставі наказу за № 605 «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів четвертого терміналу», за підписом т.в.о. директора порту ОСОБА_3 , у зв`язку з укладанням між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та ТОВ «Еко Ресурс Холдинг» договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, з 19.12.2019 року проводиться заміна нумерації, укрупнення бригад докерів механізаторів четвертого терміналу та запровадження нового режиму роботи для докерів механізаторів 4- го терміналу, а саме: вдень з 08:00 до 20:00, в ніч 20:00 до 08:00 з робочим часом 11 годин, після денної зміни відпочинок 24 години, після нічної зміни 48 годин відпочинку.

Посилаючись на те, що згоди на зміну робочого часу він не надавав, новий режим роботи введено без узгодження та згоди НП, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позов і просив у позові відмовити, представник третьої особи не скористався правом надати відзив на позов.

Розгляд справи здійснювався у спрощеному провадженні (а.с.85).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31.05.2019 року ОСОБА_1 задоволенні позову відмовлено.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги )

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду від 31.05.2019 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

У порушення ст. 247 КЗпП України, ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організації, п. 5 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, відповідач запровадив новий режим роботи для позивача без участі і погодження з виборним органом профспілки, членом якої позивач.

Питання виконання відповідачем ст. 247 КЗпП України та ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не було предметом дослідження суду першої інстанції. Суд не встановлював та не досліджував обставину й питання чи виконані відповідачем спеціальні норми матеріального права, якими фактично закріплено неможливість запровадження режиму роботи та оплати праці без участі та узгодження з виборним органом профспілки.

Суд залишив по за увагою, що відповідачем, в межах наявних правовідносин, застосована неправильна підстава звільнення позивача.

Згідно наказу № 605 від 06.12.2018 року «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу», реалізація наказу відбувається у зв`язку з укладанням договору оренди та зі змінами в організації виробництва і праці, що передбачає утворення нових виробничих бригад з новою нумерацією за рахунок ліквідації та скорочення з 19.02.2019 року виробничих бригад та всіх робочих місць, які входять до їх штатного розпису. Тобто зазначені зміни не пов`язані з ліквідацією ДП МТП або його реорганізації, як юридичної особи.

У постанові від 18.01.2019 року в справі № 607/83/16-ц Верховний Суд зазначив, щодо виконання відповідачем вимог ст. 247 КЗпП України.

Рішення суду не відповідає вимогам процесуального законодавства, суд не встановив об`єм правовідносин, які випливають з фактичних обставин справи та застосував норми матеріального права, що не регулюють порядок зміни та запровадження режиму роботи і оплати праці працівникам та порядку звільнення працівників у зв`язку з внутрішньою реорганізацією на підприємстві.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У відзиві на апеляційну скаргу представник ДП МТП просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, зазначаючи:

Наказом № 66/0-з від 05.02.2019 року ОСОБА_1 докера механізатора 2 класу четвертого терміналу порту звільнено з 03.03.2019 року за п. 6 ст. 36 КЗпП України відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Підставою звільнення є відмова позивача від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, причиною повідомлення про зміну істотних умов праці від 03.01.2019 року та наказ № 605 від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу», що це встановлено судом першої інстанції. Із наказом від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» ОСОБА_1 ознайомлений 16.12.2018 року.

Позивач у позовній заяві і третя особа у своїх поясненнях під час розгляду справи у суді першої інстанції належним чином не обґрунтовували свою позицію щодо порушенням портом Типових правил внутрішнього трудового розпорядку від 19.04.2006 року № 138.

На підставі Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників № 213 затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП МТП, зокрема у розділі ІV Правил «Робочий час та його використання» передбачено, що порт за режимом виробничої діяльності є підприємством цілодобової дії. Частиною 2 розділу ІV зазначених Правил встановлено, що у порту встановлені слідуючи режими праці: а) пятидений робочий тиждень з двома вихідними днями для всіх працівників порту, для яких не передбачені інші режими праці; б) підсумований облік робочого часу; в) шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем; г) гнучкий режим робочого часу.

Наказ № 605 від 06.12.2018 року відповідає вимогам Правил внутрішнього розпорядку для працівників ДП МТП, тобто вже погоджений із профспілками порту.

Статтею 32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці у разі: зміни систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо без погодження з виборним органом первинної профспілки. Такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці, та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Суд першої інстанції встановив, що зміна істотних умов праці трудового договору проведена у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, і така зміна реорганізація робочих місць, шляхом укрупнення бригад докерів механізаторів, визнана судом правомірною.

У відзиві на апеляційну скаргу представник НП просить рішення суд скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи:

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організації, п. 5 «Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу», виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві разом з роботодавцем вирішує питання оплати праці працівників, робочого часу і часу відпочинку, погоджує графіки змінності та надання відпусток, тощо. Законодавцем встановлені спеціальні норми матеріального права, які встановлюють чітку процедуру та порядок запровадження графіків змінності та встановлення оплати праці, яка передбачає неможливість їх запровадження без участі та без погодження з профспілковим органом, що діє на підприємстві.

Погодження оплати праці та систем оплати праці, графіків змінності режиму роботи відноситься до виключної компетенції виборних органів первинних профспілок.

Запровадження нового режиму роботи у структурному підрозділі четвертого терміналу відбулося без участі та погодження НП, членом якої є позивач.

Суд не встановлював та не досліджував обставину й питання чи виконані відповідачем спеціальні норми матеріального права, якими фактично закріплена неможливість запровадження режиму роботи та оплати праці без участі та узгодження з виборним органом профспілки.

Наказ № 156/О-2 від 25.03.2019 року про звільнення позивача є незаконним, а висновки суду із посиланням, у тому числі на ст. 32 КЗпП України, виходять за межі предмету доказування.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

ОСОБА_1 працював в ДП МТП з 22.11.2005 року докером механізатором 2-го класу 4-го терміналу (а.с. 8-11).

31.07.2017 року укладено договір оренди № 17/173-о/д нерухомого майна, що належить на державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг», згідно якого в ордену ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг» передано частину майна ДП МТП (а.с. 39-50).

Згідно п. 3.3 Угоди про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого нотаріусом, ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг» зобов`язується прийняти до себе на роботу по переведенню 100 працівників з Порту, які відповідають кваліфікаційним вимогам створених робочих місць та гарантує збереження суттєвих умов праці кожного переведеного працівника (а.с. 52-56).

Угода від 29.11.2017 року про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року погоджена 3 профспілками, зокрема третьою особою НП (а.с.52-56).

Наказом № 605 від 06.12.2018 року в ДП МТП запроваджені зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу (а.с.32,33)

16.12.2018 року ОСОБА_1 ознайомлений із наказом № 605 від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» (а.с. 34).

Наказом в.о. директора порту видано наказ за № 605 від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу», яким з 19.12.2018 року встановлений новий режим роботи на четвертому терміналі бригади докерів механізаторів з відрядною системою оплати праці (а.с. 12).

03.01.2019 року, відповідно до повідомлення, ОСОБА_1 ознайомлений про зміну істотних умов праці, яким ОСОБА_1 запропоновано переведення в бригаду № 424 з режимом роботи, який зазначений у п. 2 наказу № 605 від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу, крім того, запропоновано у найкоротші строки письмово проінформувати адміністрацію Порту шляхом подання відповідної заяви про надання згоди на переведення у бригаду № 424 з новим режимом роботи. У разі відмови від продовження роботи у нових умовах праці ОСОБА_1 попереджено про можливе звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги. ОСОБА_1 відмовився підтвердити своїм підписом про ознайомлення із зазначеним повідомленням, про що складено акт начальником 4 терміналу у присутності 3 свідків (а.с. 37).

Наказом № 66/О-3 від 03.03.2019 року припинено трудовий договір із ОСОБА_1 і ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (а.с. 13,30).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли щодо розірвання трудового договору, які регулюють нормами КЗпП України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і відмовляючи у позові, виходив того, що позивач ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів порушення його прав під час видання оскаржуваних наказів, а також його звільнення з підстав п. 6 ст. 36 КЗпП України (а.с.86-88).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін ( ст.21 КЗпП України).

Однією з підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст. 36 п. 6 КЗпП України).

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ст. 32 ч. 3КЗпП України).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації. Такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. При цьому проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника (роботодавця).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи, що відповідно до договору оренди № 17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Ресурс-Холдинг», в ДП МТП дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці внаслідок укладання даного договору.

16.12.2018 року ОСОБА_1 ознайомлений із наказом № 605 від 06.12.2018 року «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу», про що свідчить його підпис на аркуші ознайомлення з наказом із зазначенням : «не согласен, не согласовано с профсоюзом».

03.01.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з повідомленням про зміну істотних умов, але відмовився ставити свій підпис, що підтверджується підписами працівників 4 терміналу Порту.

Згідно зазначеного повідомлення ОСОБА_1 пропонувалось переведення в бригаду№ 424 з новим режимом роботи, а у разі його відмови від продовження роботи у нових умовах праці, ОСОБА_1 попереджений про звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Згідно наказу № 605 від 06.12.2018 року «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» встановлення нового режиму роботи викликано змінами в організації виробництва і праці, а саме укладанням договору оренди № 17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017 року.

Станом на 01.12.2018 року на 4 терміналі залишилось 63 докера механізатора, що унеможливило створити шість комплексних бригад, необхідних для нормальної роботи терміналу. Для організації роботи однієї технологічної лінії на генеральних вантажах необхідно мінімум 12 докерів механізаторів, а в бригаді № 409 - 10 працівників, в бригаді № 410 11, № 416 6, № 419 16, № 417 5, № 418 15 працівників. Зазначене негативно впливало на виконання терміналом своїх основних функцій, а тому ДП МТП прийнято рішення про перегрупування докерів механізаторів в бригадах та відповідно встановлення нового режиму роботи для новостворених бригад.

Наведене свідчить про те, що в ДП МТП відбулися зміни в організації виробництва і праці, викликані укладанням договору оренди № 17/173-о/д нерухомого майна шляхом реорганізації робочих місць, введення нових форм організації праці, перегрупування докерів механізаторів у бригадах.

За таких обставин, чинне законодавство допускає зміну істотних умов праці на підприємстві, у тому числі режиму праці.

Враховуючи, що в ДП МТП існували об`єктивні причини необхідності перегрупування бригад докерів механізаторів 4 терміналу порту, наказ № 605 від 06.12.2018 року «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» є таким, що відповідає вимогам закону.

Позивач не погодився на зміну істотних умов праці, посилаючись на те, що така зміна не погоджена з профспілкою.

У розумінні ч.3 ст. 32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, при цьому, такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не надав згоду на продовження роботи у нових умовах, які викликані змінами в організації виробництва і праці, попереджений про зміни завчасно, колегія суддів проходить до висновку, що підстав для скасування наказу про звільнення не має.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що: відповідач, у порушення ст. 247 КЗпП України, ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організації, п. 5 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, запровадив новий режим роботи для позивача без участі і погодження з виборним органом профспілки, членом якої позивач; суд першої інстанції залишив по за увагою, що відповідачем в межах наявних правовідносин застосована неправильна підстава звільнення позивача; у постанові від 18.01.2019 року у справі № 607/83/16-ц Верховний Суд погодився з тим, що відповідач виконав вимоги ст. 247 КЗпП України, якою регламентовано та закріплено повноваження виборного органу профспілки, оскільки зміна істотних умов праці була предметом обговорення на засіданні профспілкового комітету, - не заслуговують на увагу.

Виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації: укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання запровадження, перегляду та змін норм праці; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання робочого часу і часу відпочинку, погоджує графіки змінності та надання відпусток, запровадження підсумованого обліку робочого часу, дає дозвіл на проведення надурочних робіт, робіт у вихідні дні тощо; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання соціального розвитку підприємства, поліпшення умов праці, матеріально-побутового, медичного обслуговування працівників; бере участь у вирішенні соціально-економічних питань, визначенні та затвердженні переліку і порядку надання працівникам соціальних пільг; бере участь у розробленні правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи або організації; представляє інтереси працівників за їх дорученням під час розгляду індивідуальних трудових спорів та у колективному трудовому спорі, сприяє його вирішенню; приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори; надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом; бере участь у розслідуванні нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, у роботі комісії з питань охорони праці; здійснює громадський контроль за виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та про охорону праці, за забезпеченням на підприємстві, в установі, організації безпечних та нешкідливих умов праці, виробничої санітарії, правильним застосуванням установлених умов оплати праці, вимагає усунення виявлених недоліків; здійснює контроль за підготовкою та поданням власником або уповноваженим ним органом документів, необхідних для призначення пенсій працівникам і членам їх сімей; здійснює контроль за наданням пенсіонерам та особам з інвалідністю, які до виходу на пенсію працювали на підприємстві, в установі, організації, права користування нарівні з його працівниками наявними можливостями щодо медичного обслуговування, забезпечення житлом, путівками до оздоровчих і профілактичних закладів та іншими соціальними послугами і пільгами згідно із статутом підприємства, установи, організації та колективним договором; представляє інтереси застрахованих осіб у комісії із соціального страхування, направляє працівників до санаторіїв, профілакторіїв і будинків відпочинку, туристичних комплексів, баз та оздоровчих закладів на умовах, передбачених колективним договором або угодою, перевіряє стан організації медичного обслуговування працівників та членів їхніх сімей; визначає разом з власником або уповноваженим ним органом відповідно до колективного договору розмір коштів, що будуть спрямовані на будівництво, реконструкцію, утримання житла, веде облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, розподіляє в установленому законодавством порядку жилу площу в будинках, споруджених за кошти або за участю підприємства, установи, організації, а також жилу площу, що надається власникові у розпорядження в інших будинках, здійснює контроль за житлово-побутовим обслуговуванням працівників; представляє інтереси працівників підприємства-боржника в ході процедури банкрутства (ст. 247 КЗпП України).

В матеріалах справи наявна Угода від 29.11.2017 року про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого нотаріусом.

Відповідно до зазначеної Угоди, зокрема третя особа НП (Профспілка-3), попередньо досягнувши згоди по всім суттєвим умовам, у тому числі уклала угоду в галузі соціально-трудових правовідносин працівників порту, при цьому, згідно п. 4.5 Угоди, Порт та Профспілки самостійно забезпечують погодження положень цієї Угоди з між0собою, доведення її змісту працівникам та гарантують додержання її виконання в частинах, пов`язаних з правовідносинами Порту з Профспілками та працівниками Порту (а.с.52-56).

Чинне трудове законодавство передбачає розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), п.п. 2-5,7 статті 40 і п.п. 2 та 3 ст. 41 КЗпП України лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник ( ст. 43 ч.1 КЗпП України).

Припинення трудового договору у разі відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст. 36 ч.1 п.6 КЗпП України) не передбачає попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відзив представника третьої особи НП також містить посилання на незастосування судом ст. 247 КЗпП України, ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організації, п. 5 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач не довів своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 25.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Г.Я. Колесніков