ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/306/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304030000 Міщенко К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Храпка В.Д,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу директора Дочірнього підприємства «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» - Кисіль А.І. на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробнича фірма «Байс», треті особи: відділ Держгеокадастру у Тальнівському районі Черкаської області, Вишнопільська сільська рада Тальнівського району Черкаської області, про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В мотивування своїх позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 і позивач, як її спадкоємець 22.11.2004 року отримала у спадщину належне їй спадкове майно - земельну ділянку площею 3,27 га, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

На дану земельну ділянку позивачу було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії АЯ №218991 від 02.12.2004 року.

Вказує, що після оформлення всіх необхідних документів позивач надала доручення сестрі для передачі в оренду земельної ділянки.

Оскільки вже понад 10 років вона особисто орендної плати за оренду земельної ділянки не отримувала і їй не було відомо чи укладався договір оренди належної їй земельної ділянки, вона звернулась до відділу Держгеокадастру в Тальнівському районі для отримання відповідної інформації, в результаті чого дізналася, що 06 квітня 2005 року між нею та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробничої фірми «Байс» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого вона передала належну земельну ділянку площею 3,27 га в оренду відповідачеві строком на 49 років.

Зазначає, що отримавши копію такого договору, позивач з`ясувала, що підпис в договорі від її імені зроблено іншою особою. Також не її підпис міститься у Акті про передачу та прийом земельної ділянки від 06.04.2005 року, а тому вона звернулась за роз`ясненнями до відповідача, однак жодних пояснень їй надано не було.

Вказує, що така поведінка відповідача порушує її права як власника земельної ділянки, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 06 квітня 2005 року укладений між нею та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» ПП КВФ «Байс», зареєстрований 19.04.2005 року у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах за №25.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 06.04.2005 року укладений між ОСОБА_1 та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробнича фірма «Байс», зареєстрований 19.04.2005 року у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах за №25.

Стягнуто з ДП «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробнича фірма «Байс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн та витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 7 909 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки почеркознавчою експертизою встановлено, що підпис на договорі оренди виконано не позивачем, таким чином волевиявлення учасника правочину не було, а без волевиявлення сторони не можливе вчинення договору, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, тому позов підлягає задоволенню повністю.

В апеляційній скарзі директор ДП «Агрофірма «Байс-Агро» ТОВ «Агро Посівна Компанія» - Кисіль А.І., посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справжність підпису ОСОБА_1 на договорі оренди землі від 06.04.2005 року відповідно до Закону України «Про нотаріат» засвідчено секретарем виконавчого комітету Вишнопільської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області ОСОБА_3 , а тому твердження позивача, що вона не здійснювала підписання договору оренди землі від 06.04.2005 року є безпідставними та необґрунтованими.

Вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме в порушення частини 3 ст. 103 ЦПК України, суд не надав сторонам час для обрання експертної установи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №218991, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,27 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.04.2005 року укладеного між ОСОБА_1 та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробничої філії «Байс», орендодавець передала, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер :01:000:1057, площею 3,27 га, яка знаходиться в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, строком на 49 років.

Вказаний договір зареєстрований в Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 19.04.2005 року за № 25.

Згідно Акту про передачу та прийом земельної ділянки від 06.04.2005 року орендодавець передав орендарю в оренду вказану земельну ділянку.

Відповідно до Довідки №11995 від 04 серпня 2017 року Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:1057 змінено на :01:001:1057 в зв`язку з приведенням до чинного законодавства.

Відповідно до Висновку експерта №9109 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 17 липня 2018 року підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться в графі: «Орендодавець», навпроти рукописного запису: « ОСОБА_1 » у Договорі оренди земельної ділянки без вказання №, складеного між ОСОБА_1 та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» приватного підприємства комерційно-виробничої фірми «Байс» від 06.04.2005 року; у графі: «підпис», нижче рукописного запису « ОСОБА_1 », що міститься у графі: «Земельну ділянку передав» в Акті про передачу та прийом земельної ділянки (додаток до Договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ДП «Агрофірма «Байс-Агро» ППКВФ «Байс» від 06.04.2005), датованому 06 квітня 2005 роком, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши, що спірний договір оренди, укладений від імені позивача, підписано не ОСОБА_1 , а іншою особою, що підтверджено висновком за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 17 липня 2018 року № 9109, дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Посилання апеляційної скарги на те, що справжність підпису ОСОБА_1 на договорі оренди землі від 06.04.2005 року відповідно до статті 37 Закону України «Про нотаріат» засвідчена секретарем виконавчого комітету Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області Петренко Г.І., колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Зі змісту даної норми вбачається про необов`язковість нотаріального посвідчення договору оренди землі, та при цьому зазначене не підтверджує дійсність спірного договору, який позивач не підписувала, а, відтак, і не виражала свою волю на його укладення.

Щодо аргументів апеляційної скарги в частині того, що судом не надано часу для обрання експертної установи, колегія суддів їх відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували результати викладені у висновку експерта, апелянтом в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про проведення повторної експертизи, в разі наявності заперечень щодо результатів проведеної експертизи.

З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги є безпідставними й на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу директора Дочірнього підприємства «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» - Кисіль А.І. - залишити без задоволення.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Судді: