Справа № 362/6793/18
Провадження № 2/362/1046/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 23.11.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ "СК "Провідна", Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з відповідачів солідарно завданої матеріальної шкоди в розмірі 33949,86 грн. та компенсації моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Після відкриття провадження у справі та надходження відзиву від МТСБУ, в якому вказано, що оскільки відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" і останнє відповідно до чинного законодавства взяло на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди, то МТСБУ не може бути залучене до участі в розгляді вказаної справи у якості відповідача, а тому позовні вимоги до нього є безпідставними. У зв`язку з цим, представником позивача було подано уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ "СК "Провідна" суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 33949,86 грн., а також на підставі заяви про уточнення позову просив стягнути з ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що 11.02.2016 року ОСОБА_2 о 23-30 год. в м.Києві на перехресті вул.Липківського та вул.Ползунова, керуючи автомобілем марки "Nissan Micra", державний номерний знак НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою та при повороті ліворуч на регульованому перехресті, не надала переваги в русі транспортному засобу "Daewoo Nexia", державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 18.12.2018 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні ДТП, внаслідок якого автомобіль Деу Нексія зазнав механічних пошкоджень. Таким чином, ОСОБА_1 поніс матеріальні збитки на суму 33949,86 грн.. Окрім того, внаслідок ДТП позивачу було заподіяно також і моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. В даному випадку моральна шкода полягає втраті спокою, виникнення депресивного стану, постійних душевних переживаннях, емоційного стресу від пережитого ДТП, порушенні фізичного та психологічного стану здоров`я, погіршення яксоті життя Позивача та його родини. ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, що виявились у сильному стресі, неможливості експлуатації автомобіля а також докладанні додаткових зусиль для організації свого життя.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з ПАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 33949,86 грн.; та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою судді від 23 травня 2019 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ "Страхова компанія "Провідна", третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Від представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до суду надійшов відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Додатково зазначив, що між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "Провідна" укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4651448, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують транспортний засіб "Nissan Micra", д.н.з. НОМЕР_3 . 11.02.2017 року за участю забезпечного транспортного засобу та транспортного засобу "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, сталась дорожньо-транспортна пригода. Однак, із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до ПрАТ "СК "Провідна" лише 28.03.2018 року, тобто більше ніж через 1 рік, що підтверджується особистою заявою позивача. Статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування серед яких згідно п.37.1.4 є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. Таким чином, позивач не виконав дій, передбачених ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", із заявою про виплату страхового відшкодування протягом року не звертався, у зв`язку з чим він не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. Також, відповідно до вищевказано Закону, оскільки позивач ОСОБА_1 не зазнав ушкодження здоров`я, то можливість отримання позивачем страхового відшкодування моральної шкоди законом не передбачена. Окрім цього, представник відповідача зазначає, що законодавством України не передбачене солідарне відшкодування спричиненої шкоди страховиками, оскільки в даному випадку страховик не є заподіювачем шкоди. Окрім того, позивачем не додано жодних доказів щодо заподіяння матеріальних збитків відповідачем ПАТ "СК "Провідна". У зв`язку з цим, просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, останній подав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині письмового відзиву просив суд провести розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись зі змістом заяв по суті справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 11.02.2017 року о 20-30 год. в м.Києві на перехресті вул.Липкіського та вул.Ползунова, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Nissan Micra", д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою та при повороті ліворуч на регульованому перехресті, не надала переваги в русі транспортному засобу "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 18.12.2017 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні ДТП внаслідок якого автомобіль "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №091928 від 17.02.2016 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_1 , було застраховано автомобіль "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту №177780 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкоженням транспортного засобу від 28.02.2017 року, виконаного на замовлення ПрАТ "СК ПЗУ Україна" вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, тобто збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Daewoo Nexia, реєстраційни номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 становить 33949,86 грн.

Згідно платіжного доручення №3263, 10 квітня 2017 року ПрАТ СК "ПЗУ Україна" сплатила ОСОБА_1 16042,80 грн. страхового відшкодування.

Між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "Провідна" укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4651448, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують транспортний засіб "Nissan Micra", д.н.з. НОМЕР_3 .

28 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомленням №214705 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11 лютого 2017 року.

Згідно Акту огляду транспортного засобу № НОМЕР_4 , автомобіль ОСОБА_1 Daewoo Nexia, АІ2806СО станом на 28.03.2018 року перебував у відновленому стані.

28.03.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до відповіді ПрАТ "СК "Провідна" №17-10/4279 від 03.04.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений 11.02.2017 року на вул.Липківського - вул.Ползунова у м.Києві транспортний засіб Daewoo Nexis, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки заяву про виплату страхового відшкодування було надано останнім тільки 28.03.2018 року, тобто більш, ніж через рік від дати скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, проаналізувавши надані докази вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Щодо заявленої вимоги про солідарний обов`язок страховика та страхувальника, то такий у виниклих між сторонами правовідносинах, відсутній.

Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у цій сфері регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором абозаконом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно із п.22.1 ст.22 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", при настанні страхового випадку страховик відшкодовує потрепілому шкоду, оцінену у встановленому цим Законом порядку та відповідно до визначеної в договорі страхової суми (ліміту відповідальності страховика).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, винуватець має сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

З наведного вище слідує, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування».

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону "Про ОСЦПВВНТЗ" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.35 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформлені копії.

Згідно із ст.34 Закону "Про ОСЦПВВНТЗ" страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Також, згідно п.33.3 ст.33 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Враховуючи викладене, обов`язок у ПрАТ "СК "Провідна" щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у страхової компанії лише після звернення із відповідною заявою та наданих, визначених у ст.35 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" документів про ДТП.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, настання події, що має ознаки страхового випадку, мало місце 11 лютого 2017 року.

ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно зазначеної дорожньо-транспортної пригоди до ПрАТ "СК "Провідна" лише 28.03.2018 року, тобто більше ніж через 1 рік.

Відповідно до п.37.1.4 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" однією із підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім того, позивач, згідно Акту огляду транспортного засобу від 28.03.2018 року, надав свій автомобіль на огляд страховику вже у відновленому стані без пошкоджень, в зв`язку з чим позбавив страховика (відповідача) встановити кількість та об`єм пошкоджень автомобіля, що були завдані в результаті саме заявленої позивачем ДТП, та відповідно встановити розмір заподіяною внаслідок ДТП шкоди.

Згідно п.37.1.3 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не виконано дій, визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому йому було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. На підставі викладеного, в задоволенні частини вимог позову вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП слід відмовити.

Щодо решти вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_2 , то суд вважає за необхідне задовольнити їх частково, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 33949,86 грн., задовольнити частково, в розмірі 17907,06 грн., оскільки як вбачається з платіжного доручення №3263, 10 квітня 2017 року ПрАТ СК "ПЗУ Україна" сплатила ОСОБА_1 частково страхове відшкодування в сумі 16042,80 грн. Окрім того, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 так як позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заявлених вимог.

В силу ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, із ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в дохід держави 704,80 грн. та з ОСОБА_1 - 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83,206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) суму завданої матеріальної шкоди в ромзмірі 17907,06 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Головуючий суддя М.М.Ковбель