ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №583/4951/18

Номер провадження 22-ц/816/4610/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Охтирського районного суду Сумської області від 22 липня 2019 року в складі судді Ковальової О.О., ухваленого у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

Рішенням Охтирського районного суду Сумської області від 22.07.2019 року в задоволенні позовних АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить закрити апеляційне провадження у справі. Вказує, що банком було пропущено строки пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Іншими відповідачами відзиву на апеляційну скаргу не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а провадження у справі - закриттю.

Як вбачається із цивільної справи, що 14.11.2018 року до суду звернулось АТ КБ «ПриватБанк» у якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.02.2016 року в розмірі 12369,47 грн та судові витрати в розмірі 1762 грн (а.с. 2-35).

Свої вимоги мотивувало тим, що 03.02.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у розмірі 2100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що може бути змінений банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 16.10.2018 року, виникла заборгованість - 12369,47 грн, яка складається з: 833,06 грн - тіло кредиту; 4461,49 грн - відсотки за користування кредитом; 6009,71 грн - пеня; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 565,21 грн - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду.

На запит місцевого суду з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, Відділом з питань державної реєстрації Охтирської міської ради у листі від 28.11.2018 року, який надійшов на адресу суду 29.11.2018 року, повідомлено, що відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37, 38).

В подальшому місцевим судом, шляхом направлення відповідних запитів до органів державної влади та місцевого самоврядування було встановлено, що після смерті ОСОБА_1 - 28.11.2017 року, спадщину прийняли ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 39-76).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залучено до участі у справі у якості відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 11.02.2019 року, зобов`язано позивача надати суду докази про заходи вжиті банком в порядку ст. 1281 ЦК України до спадкоємців, направлено відповідачам копію позовної заяви (а.с. 78).

18.01.2019 року на адресу місцевого суду АТ КБ «ПриватБанк» подано уточнену позовну заяву, у якій банк просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 4679,69 грн за кредитним договором №б/н від 03.02.2016 року, з яких 833,06 грн - тіло кредиту, 3346,63 грн - відсотки, 500 грн - пеня. Уточнений позов обґрунтований тим, що відповідачі, як спадкоємці ОСОБА_1 , мають обов`язок перед кредитором з погашення кредитної заборгованості спадкодавця (а.с. 89 - 101).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва ( п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

З аналізу п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи

У статті 46 цього Кодексу визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч.ч. 1, 2 , 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим, тобто повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

При цьому норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1 - 8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, N 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, суд першої інстанції помилково відкрив провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк», яке звернулося до суду з позовом до померлої особи, а потім після відкриття провадження у справі залучив до справи спадкоємців, притому, що суд повинен був його закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Крім того слід зазначити, нормою п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд продовжує розглядати справу у випадку смерті фізичної особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. Оскільки правосуб`єктність померлої особи припинилася, до цивільного процесу залучаються правонаступники. Якщо ж банк у зв`язку із залученням спадкоємців змінив предмет та підставу позову одночасно, суд повинен відмовити у вчиненні відповідної процесуальної дії, оскільки одночасна зміна предмета та підстави позову є фактично новим позовом, який може бути пред`явлено до спадкоємців самостійно (окремо). Тобто у такому разі визнається, що позивач відмовився від первинно пред`явленого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі за позовом

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Охтирського районного суду Сумської області від 22 липня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко