ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1585/19Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/817/923/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря - Іванюти О.М.

та сторін: представника ТзОВ"Будова -Захід" - Калужної С.Р.

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Семусь Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 607/1585/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будова -Захід" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року, ухваленого суддею Грицаком Р.М., повний текст якого складений 1 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, про розірвання договору, стягнення грошових коштів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» до ОСОБА_1 про розірвання договору,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, про розірвання договору, стягнення грошових коштів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» до ОСОБА_1 про розірвання договору.

В обгрунтування вимог посилалась на те, що 17 лютого 2012 року між нею та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» укладено договір № 52/02/12 - Ті про виконання робіт (будівельного підряду), за умовами якого відповідач за дорученням позивача, в рахунок отриманих від неї кредиторських вимог в сумі 131 328 грн. зобов`язувався здійснити будівництво однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , а позивач - сплатити вартість не викуплених 8,78 кв. м. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового будинку в експлуатацію визначено II квартал 2014 року. Відповідач своїх договірних зобов`язань не виконав. Просила розірвати укладений між сторонами договір № 52/02/12 Ті від 17 лютого 2012 року, стягнути із відповідача 172 728 грн. (131328 + 41400) сплачених за договором платежів, та пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8 575 945, 20 грн, виходячи з розрахунку: 172 728 грн х 3% х 1655 днів.

01 березня 2019 року ТзОВ «БУДОВА-ЗАХІД» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання договору № 52/02/12 - Ті від 17 лютого 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», у зв`язку з істотними порушеннями умов договору відповідачем ОСОБА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що пунктом 5.9 договору передбачено обов`язок ОСОБА_1 передати ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» документи, які підтверджують відступлене право вимоги, а саме: договір, укладений між нею та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», квитанції, які підтверджують оплату. Однак, ОСОБА_1 звернулася з вимогою до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» повернути їй оригінал договору, укладеного із ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та квитанції про оплату коштів. ОСОБА_1 свій обов`язок не виконала, сплатила перший платіж лише частково із запізненням. Виходячи з наведеного вважає, що ОСОБА_1 порушила істотні умови договору укладеного із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» та просить задовольнити вимоги за зустрічним позовом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про розірвання договору та стягнення грошових коштів задоволено частково.

Розірвано договір № 52/02/12-Ті від 17 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД».

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» в користь ОСОБА_1 сплачених за договором платежів в розмірі 41400 грн. (сорок одна тисяча чотириста) гривень та 50000 грн. (п`ятдесят тисяч) гривень пені, нарахованої в зв`язку із невиконанням умов договору.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» в користь держави 1682 грн. 40 коп. судового збору.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» до ОСОБА_1 про розірвання договору.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Будова-Захід" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги ТзОВ "Будова-Захід" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Висновки суду суперечать обставинам справи та доказам, які знаходяться в матеріалах справи. Квитанції про оплату коштів підтверджують, що остання не дотримувалась строків оплати та не повністю оплатила усієї суми. ТОВ "Будова-Захід" в силу даних обставинне може завершити будівництво житлового комплексу. Окрім того, враховуючи, що строк виконання зобов`язань між сторонами становить другий квартал 2014 року, станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду 25 січня 2019 року, минув строк позовної давності, на що суд безпідставно відмовив відмовив у задоволенні заяви. Крім того суд безпідставно задовольнив вимоги про стягнення пені, оскільки позивачка розірвала договір.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

В силу вимог ст. 360 ч.3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В суді апеляційної інстанції представник ТзОВ "Будова-Захід" підтримала апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Представник позивачки апеляційну скаргу заперечила, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, заслухавши представників сторін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2012 року між ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» (Сторона - 1) та ОСОБА_1 (Сторона - 2) укладено договір № 52/02/12 - Ті, згідно умов якого укладено договір про виконання робіт (будівельного підряду), за яким відповідач зобов`язався здійснити (завершити розпочате) будівництво двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з умовами вказаного договору сторони, окрім іншого, домовились про те, що викуплена вартість 31,14 кв.м. квадратних метрів квартири становить 131328 грн. і є незмінною до кінця будівництва. Не викуплені 8,78 кв.м. проектної загальної площі квартири у 9-ти поверховому житловому будинку по АДРЕСА_1 , становлять 40800 грн. Залишкову вартість квартири необхідно сплатити на протязі 9 місяців (березень - листопада 2012 року) до 20 числа кожного місяця.

Початок будівництва - ІІ квартал 2012 року. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового житлового будинку в експлуатацію - ІІ квартал 2014 року.

Сторони домовились про відступлення права вимоги ОСОБА_1 ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» (згідно із ст. 512-519 ЦК України ) за договором від 10.03.2010, укладеним між ОСОБА_1 та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», за умовами якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1 , а організація взяла на себе зобов`язання збудувати та по закінченні будівництва передати ОСОБА_1 частину новозбудованих приміщень, а саме квартиру АДРЕСА_1, поверх перший , під`їзд третій , проектною загальною площею 39,92 кв.м.

Відповідно до умов п. 2.6 Розділу 2.4 договору, вартість права вимоги до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», що передається ТОВ «Будова-Захід» за даним договором, за домовленістю між останніми становить 144459,84 грн.

Згідно умов п. 5.9 договору, до підписання договору ОСОБА_1 передала, а ТОВ "Будова-Захід" прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ "Будова-Захід" до організації за основним договором, а саме: договір від 10 березня 2010 року та квитанції на загальну суму 131328 грн. 00 коп. Зазначені підтверджуючі документи передаються згідно акту прийому-передачі.

Згідно п. 2.1 договору ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» зобов`язується забезпечити належне виконання умов договору та покладених обов`язків; передати Стороні - 2 квадратні метри незавершеної будівництвом квартири 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням повної оплати за викуплені квадратні метри площі квартири, які сплачені, згідно платіжних документів ПП ТФ "Будівельник"; завершити виконання всіх будівель-монтажних робіт, включаючи цементну стяжку під підлогу, штукатурку стін (крім стель), пластикові вікна, вхідні двері, лічильники електроенергії, води, газу, ліфт, та забезпечити якість будівельно-монтажних робіт, відповідно до ДБН України; після здачі будинку в експлуатацію видати Стороні - 2 всі необхідні документи для оформлення права власності на вказану в договорі квартиру.

Із наявних у матеріалах справи копій квитанцій від 23.03.2012 року, 08.09.2012 року, 13.04.2013 року про оплату коштів вбачається, що ОСОБА_1 оплатила відповідачу кошти на загальну суму 41 400 грн., тобто виконала умови договору в частині оплати вартості.

25 липня 2013 року Державна архітектурно-будівельна інспекції надала дозвіл ТОВ «Будова-Захід» на виконання будівельних робіт за №ІУ 18 щодо групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байківецької сільської ради Тернопільського району (Корольова , 3 Б, 3 В, 3 Г) (І-ша черга), поштова/будівельна адреса якого АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачі свої зобов`язання за договором виконали, сплативши повну вартість об`єкту інвестування, проте відповідач свої зобов`язання не виконав , будинок не збудував і квартиру позивачам у власність не передав, унаслідок чого договір має бути розірвано згідно зі статтею 651 ЦК України. Зазначене порушення є істотним та таким, що завдало шкоди позивачам, які позбавилися того, на що вони розраховували при укладанні договору, а саме придбання квартири .

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з?ясування дійсних обставин справи, прав та обов?язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального права.

Задовольняючи позов у частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що будівництво будинку не розпочато, вирито лише котлован під фундамент, хоча здача в експлуатацію даного об`єкту відповідачем обумовлено в договорі у ІІ кварталі 2014 року. Позивачем повністю внесено кошти на рахунок відповідача, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціях та передано право вимоги до ПП ТФ "Будівельник". Відповідачем істотно порушено умови договору а тому із останнього на користь позивача підставно стягнуто пеню за кожен день прострочення у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) у межах однорічного строку позовної давності. При цьому суд першої інстанції вірно зменшив нарахований позивачем розмір пені до 50 000 грн, виходячи із фактично сплаченої відповідачу за договором платежів в розмірі 41400 грн. (сорок одна тисяча чотириста) гривень, важкого фінансового стану відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо наявності підстав для стягнення неустойки у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язків по договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3.1 договору №280/02/12 Ті від 18 лютого 2012 року обумовлено, що сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Судом установлено, що відповідно до вимог укладеного інвестиційного договору позивачі виконали свої зобов`язання та сплатили вартість об`єкта інвестування у встановлений строк, що підтверджується матеріалами справи, а відповідач свої зобов`язання не виконав.

За положеннями частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що позивачами

належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за спірним договором, а Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» було допущено порушення умов вказаного договору щодо обов`язку збудувати та по закінченні будівництва передати позивачам у власність спірні квартири що є істотним порушенням договору та підставою для його розірвання.

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Преамбулою ЗУ "Про захист прав споживачів", і це конкретизовано в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до положень ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023) у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Встановивши, що ОСОБА_1 виконала умови договору, повністю внесла обумовлену в договорі суму, а ТОВ "Будова-Захід" на час розгляду справи вирило лише котлован, в той час коли планове завершення будівництва встановлено ІІ квартал 2014 року (на даний час зроблено частину фундаменту), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем не виконано зобов`язання і він повинен сплатити пеню у розмірі, встановленому ч. 5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", оскільки правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла.

Доводи апеляційної скарги про те, що на спірні правовідносини не поширюються положення ЗУ "Про захист прав споживачів" не заслуговують уваги суду, виходячи з наступного.

За змістом укладеного сторонами договору ТОВ "Будова-Захід" зобов`язався завершити будівництво двокімнатної квартири загальною площею 39,92 кв.м. в 9-ти поверховому будинку будівельною компанією (виробником).

Отже, правовідносини між будівельною компанією (виробником) ТОВ "Будова-Захід" (вид діяльності якого є будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 9) і ОСОБА_1 (споживачем, замовником) судом першої інстанції вірно кваліфіковано як угоду про послугу - будівництво житла.

За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК України. За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Доводи апелянта про те, що у ТОВ "Будова-Захід" відсутні невиконані зобов`язання перед позивачкою, також не заслуговують уваги суду, оскільки спростовуються матеріалами справи. Матеріали справи свідчать, що ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на час розгляду справи встановило лише частину фундаменту, в той час, коли планове завершення будівництва встановлено ІІ квартал 2014 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що якби позивачка вчасно виконувала вимоги договору, роботи виконувались би вчасно не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не надано жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Підприємницька діяльність - це самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність із метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

ТОВ "Будова-Захід", взявши на себе обов`язок по завершенню будівництва з ОСОБА_1 діяло на власний ризик.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ТОВ "Будова-Захід" від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Твердження апелянта про пропуск позивачем спеціального строку позовної давності, колегія не приймає, оскільки за умовами укладеного договору було передбачено строк здачі будинку в експлуатацію у ІІ кварталі 2014 року (строки поетапного виконання робіт не обумовлювались), а тому з цього часу виникає порушення зобов`язання та відповідно починається перебіг строку позовної давності по вимозі про стягнення пені, що вірно застосовано судом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на стягнення пені у зв`язку з невиконанням зобов`язання за період чинності договору до часу його розірвання, що випливає зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будова -Захід" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесені.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 22 жовтня 2019 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді : Г.В. Бершадська

М.В. Ходоровський