Провадження №2/932/4073801/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Яковенко А.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач хоч і зареєстрована за даною адресою, проте фактично з березня 2016 року та по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає, майна та речей Відповідача у даній квартирі немає.Крім того, Відповідач участі в обслуговуванні та сплаті комунальних платежів за утримання вказаної квартири не приймає. Відповідач переїхала в інше місце та проживає окремо. У зв`язку з цим, питання щодо зняття Відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово піднімалось в розмовах між Позивачем та Відповідачем, але до сьогоднішнього часу Відповідач у добровільному порядку не знялася з місця реєстрації, тому виникла необхідність звернутися до суду з цим питанням.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 Е.В. від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи за останнім відомим місцем реєстрації, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до договору дарування від 23 листопада 2007 року за реєстровим номером 11194, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко 1.А. ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 , від імені якої як законні представники своєї малолітньої доньки діють батьки - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2 . Зазначена квартира знаходиться в житловому будинку літ.А-5 та в цілому квартира складається з: 1- коридор, 2-вбудована шафа, 3-кухня, 4,7,9-жтлові кімнати, 5-туалет, 6-ванна, 8-комора, 1-балкон, житлова площа: 62,6 кв.м., загальна площа:97,1 кв.м.

Право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за позивачкою ОСОБА_1 також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.12.2007 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державних іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 року № 177429947.

Відповідно до акту обстеженню квартири АДРЕСА_2 по встановленню факту не проживання та відсутності речей від 13.08.2019 року, складеного сусідами позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_10 , довгий час з березня 2016 року не проживає за даною адресою, особистих речей вказаної особи не виявлено, спального місця та інших ознак, указуючих на фактичне її проживання по зазначеній адресі не має.

Як з`ясовано судом, відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, внаслідок чого у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Оскільки обставини, викладені позивачем, та надані нею докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає більш ніж три роки, а також з огляду на те, що відповідач не надала доказів щодо наявності поважних причин свого непроживання у спірній квартирі, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску