Справа № 439/995/18 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/2006/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 01 лютого 2017 року між АТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» (з 04 квітня 2017 року ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП») та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АК/1005744, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу, зазначеного в Полісі (в даному випадку т/з Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , з реєстрацією в республіці Польща), на умовах визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

31 березня 2017 року було повідомлено страхову компанію, що 29 березня 2017 року на 4 км. + 600 м. автодороги Броди-Радехів Червоноград сталася дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_5 , яка від отриманих ушкоджень померла.

15 червня 2017 року адвокатом Прокопчук А.В. від імені Сиротюка В.А. було подано заяву про виплату страхового відшкодування.

14 вересня 2017 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 68 120 гривень.

В подальшому, страховою компанією було з`ясовано, що автомобіль Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 був ввезений в Україну 01 грудня 2016 року громадянином республіки Польща ОСОБА_6 , через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині Медика» в митному режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, а тому міг використовуватися в Україні виключно останнім.

Отже, на момент укладення Полісу та настання ДТП ОСОБА_3 та /або ОСОБА_4 неправомірно використовували на території України автомобіль Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , так як даний транспортний засіб було ввезено на територію України нерезидентом республіки Польща, про що стало відомо вже після виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначених обставини на підставі ст.1212 ЦК України позивач просив:

стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП безпідставно набуті кошти у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 68 120, 00 гривень.

Оскаржуваним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року позов ПАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», , п/р 265093052 AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, безпідставно набуті кошти у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 68 120, 00 грн. (шістдесят вісім тисяч сто двадцять гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 762,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач, розглянувши заяву відповідача про виплату страхового відшкодування, визнав смерть ОСОБА_5 , яка настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29 березня 2017 року за участю застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , страховим випадком та добровільно в силу положень ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив страхове відшкодування.

Також звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що страхувальником за полісом .№АК/1005744, яким застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну та здоров`ю внаслідок експлуатації автомобіля марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , будь-яким водієм (особою), є ОСОБА_3 , тобто особа, відмінна від тієї, яка здійснила ввезення даного автомобіля на територію України ( ОСОБА_7 НОМЕР_3 ).

Зазначає, що позивач, укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АК/1005744, з умовами щодо відповідного страхового платежу, що повинен здійснити страхувальник, який є особою, відмінною від тієї, яка тимчасово ввезла автомобіль на територію України з метою використання в особистих цілях, повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами.

Посилання позивача на ч.4 ст.380 Митного кодексу України в обґрунтування незаконності володіння (управління) транспортним засобом є недоведеним, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , без належного дозволу користувача права на тимчасове ввезення ОСОБА_8 Kamil.

Просить скасувати заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що автомобіль марки Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 міг використовуватись на законних підставах в Україні лише громадянином Польщі - ОСОБА_8 НОМЕР_3 Такий автомобіль не міг передаватися у володіння, користування або розпорядження іншим особам, що є порушенням ст.380 МК України.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про стархування», договір страхування це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Також, відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Надалі Закону №1961 ІV) , страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України №1961 ІV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону №1961 ІV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспротої пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до положень ст.27 Закону №1961 ІV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспорної пригоди.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 01 лютого 2017 року між АТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» (з 04 квітня 2017 року ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП») та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АК/1005744, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу, зазначеного в Полісі (в даному випадку т/з Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , з реєстрацією в республіці Польща), на умовах визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

29 березня 2017 року на 4 км. + 600 м. автодороги Броди-Радехів Червоноград сталася дорожньо - транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_5 , яка від отриманих ушкоджень померла.

15 червня 2017 року адвокатом Прокопчук А.В. від імені Сиротюка В. ОСОБА_9 . (чоловіка ОСОБА_5 ) було подано заяву до ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» про виплату страхового відшкодування.

Позивач розглянувши заяву відповідача про виплату страхового відшкодування, визнав смерть ОСОБА_5 , яка настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29 березня 2017 року за участю застрахованого транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , страховим випадком та добровільно 14 вересня 2017 року в силу положень ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 68120 гривень.

Підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування згідно ст.32 Закону №1961 ІV у позивача не було.

Як зазначено у п.2 Полісу №АК/1005744 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Страхувальником за полісом №АК/1005744, яким застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну та здоров`ю внаслідок експлуатації автомобіля Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , будь-яким водієм, є ОСОБА_3 , тобто особа, відмінна від тієї, яка здійснила ввезення даного автомобіля на територію України.

За таких обставин, позивач, укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АК/1005744, з умовами щодо відповідного страхового платежу, що повинен здійснити страхувальник, який є особою, відмінною від тієї, яка тимчасово ввезла автомобіль на територію України з метою використання в особистих цілях, повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами.

Також за результатами кримінального провадження, за яким винесено постанову про закриття кримінального провадження від 30 травня2017 року, не встановлено, що особа, яка здійснила дорожньо-транспортну пригоду, неправомірно керувала та володіла автомобілем Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , на момент такої пригоди..

Таким чином, посилання суду першої інстанції на ч.4 ст.380 МК в обґрунтування незаконності володіння (управління) транспортним засобом ОСОБА_3 / ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки не доведено, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , без належного дозволу користувача права на тимчасове ввезення -ОСОБА_8 НОМЕР_3 .

Судом першої інстанції також не враховано, що договір обов`язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/1005744) не визнавався недійсним.

Отже із аналізу норм вищенаведених законодавства, виплата позивачем страхового відшкодування відбулась із дотриманням вимог закону

Не знайшов свого підтвердження висновок суду першої інстанції про застосування положень ст.1212 як на підставу стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» 68120 гривень страхового відшкодування.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула мано або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому цивільних прав та обов`язків.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач провів виплату страхового відшкодування належній потерпілій особі, на підставі відповідної заяви. Безпосередньо підставою для такої виплати був страховий акт та розрахунок до нього, які складені позивачем, і згідно яких дорожньо-транспротна пригода в результаті якої загинула ОСОБА_5 , визнана страховим випадком. Позивач не звертався до суду про визнання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1005744 не дійсним, неправомірність володіння/користування автомобілем Mercedes Benz - Sprinter р.н. НОМЕР_1 , в судовому порядку не встановлена, та законом не передбачена.

Відповідно до п.4 ст.ст.380 МК України (діючої на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для підприємницької діяльності в Україні, бути розукомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

У той же час, у ст.7 Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення від 26 червня 1990 року, до якої Україна приєдналася 24 березня 2004 року зазначено, що транспортні засоби приватного використання можуть використовуватися третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення.

Звідси випливає, що положення яке міститься в ч.4 ст.38 МК України суперечить положенням Конвенції про тимчасове ввезення від 26 червня 1990 року, і відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.10 ЦК України мають застосовуються правила міжнародного договору.

Окрім цього, Конституційний суду України у своєму рішенні від 31 березня 2015 року у справі №1-рп/2015 зазначив, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про стягнення безпідставно набутих коштів на користь ПрАТ «Страхової Групи» Ю.БІ.АЙ-КООП» з ОСОБА_1 на підставі ст.1212 ЦК України.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП».

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова Група» Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 2643 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.