Ухвала

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-777/2007

провадження № 61-18195ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частини житлового будинку, виділення у користування приміщень будинку, надвірних будівель та споруд,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частини будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Просила виділити їй в користування згідно схеми-плану будівельної експертизи від 06 липня 2007 року за варіантом № 2: приміщення 1-3 площею 3,1 кв. м, вартістю 1 617,00 грн; приміщення 1-4 площею 6,2 кв. м, вартістю 3 234,00 грн; приміщення 1-5 площею 14,9 кв. м, вартістю 6 624,00 грн, всього на суму 11 475,00 грн; прибудову літ. «А-1» вартістю 5 855,00 грн, погріб літ. «П Г-1» вартістю 563,00 грн, крильце літ. «Кр» вартістю 240,00 грн, всього 6 658,00 грн; 1/3 сараю літ. «Б-1» вартістю 1 166,00 грн, Ѕ частини огорожі «N-1,2» вартістю 852,00 грн, сарай літ. «Б-1» вартістю 237,00 грн, всього на суму 2 018,00 грн. Разом на суму 20 151,00 грн. Також просила надати в її володіння та користування Ѕ частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 травня 2008 року за варіантом № 2: земельну ділянку (S1) площею 230 кв. м. Також просила виділити в користування ОСОБА_1 : приміщення 1-6 площею 12,7 кв. м, вартістю 7 772,00 грн, приміщення 1-7 площею 18,7 кв. м вартістю 9 754,00 грн, всього 17 526,00 грн; 2/3 сараю «Б-1» вартістю 2 331,00 грн, вбиральні «У-1» вартістю 328,00 грн, Ѕ частини огорожі «N-1,2» вартістю 853,00 грн, всього 3 512,00 грн. Разом на суму 17 908,00 грн. та надати у володіння та користування ОСОБА_1 1/2 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 травня 2008 року за варіантом № 2: земельну ділянку (S2) площею 230 кв. м.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року, з урахуванням ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2011 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано право власності на 1/2 частини будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 виділивши їй в користування згідно схеми-плану будівельної експертизи від 06 липня 2007 року за варіантом № 2: приміщення 1-3 площею 3,1 кв. м, вартістю 1 617,00 грн; приміщення 1-4 площею 6,2 кв. м, вартістю 3 234,00 грн; приміщення 1-5 площею 14,9 кв. м, вартістю 6 624,00 грн, всього на суму 11 475,00 грн; прибудову літ. «А-1» вартістю 5 855,00 грн, погріб літ. «П Г-1» вартістю 563,00 грн, крильце літ. «Кр» вартістю 240,00 грн, всього 6 658,00 грн; 1/3 сараю літ. «Б-1» вартістю 1 166,00 грн, 1/2 частини огорожі «N-1,2» вартістю 852,00 грн, сарай літ. «Б-1» вартістю 237,00 грн, всього на суму 2 018,00 грн. Разом на суму 20 151,00 грн.

Визнано право власності на 1/2 частини будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 виділивши їй в користування: приміщення 1-6 площею 12,7 кв. м, вартістю 7 772,00 грн, приміщення 1-7 площею 18,7 кв. м вартістю 9 754,00 грн, всього 17 526,00 грн; 2/3 сараю «Б-1» вартістю 2 331,00 грн, вбиральні «У-1» вартістю 328,00 грн, 1/2 частини огорожі «N-1,2» вартістю 853,00 грн, всього 3 512,00 грн. Разом на суму 17 908,00 грн.

Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено.

Виділено ОСОБА_2 та надано в її володіння та користування 1/2 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 травня 2008 року за варіантом № 2: земельну ділянку (S1) площею 230 кв. м.

Виділено ОСОБА_1 та надано в її володіння та користування 1/2 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 травня 2008 року за варіантом № 2: земельну ділянку (S2) площею 230 кв. м.

ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернулася до суду з апеляційною скаргою на вищевказані рішення та додаткове рішення суду першої інстанції. До апеляційної скарги додала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року, в якій просила визнати поважною причину пропуску строку для подання нею заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги на вказане рішення та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Заяву обґрунтовувала тим, що процесуальних документів (копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі, повідомлень про виклик до суду) вона не отримувала, участі у розгляді справи не брала та копії оскаржуваного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року не отримувала. Вказує, що у протоколі судового засідання вказано недостовірні дані щодо її присутності у суді, зокрема щодо участі у слуханні справи 16 серпня 2007 року та визнання нею позовних вимог ОСОБА_2 повністю, а у рішенні суду неправомірно вказано про її ознайомлення з матеріалами справи і визнання позовних вимог повністю. Отже, вбачається прийняття суддею Білоусом М. В. завідомо неправосудного рішення та зловживання ним своїм службовим становищем при ухваленні оскаржуваного рішення. Наголошувала, що рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року було вручене їй 11 березня 2008 року.

ОСОБА_1 13 вересня 2019 року подано доповнення до вищевказаної заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року та додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2008 року відмовлено.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2007 року та додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2008 року повернуто заявникові.

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у вищевказаній справі, в якій просила скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного суду від 21 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_2 ухвали Чернігівського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, з підстав визначених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року також необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, ухвала Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року про повернення доповнень до апеляційної скарги не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не входить до переліку судових рішень, які відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником ухвала суду апеляційної інстанції про повернення доповнень до апеляційної скарги не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у цій частині необхідно відмовити.

Керуючись статтями 353, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков