Провадження № 2/369/4220/19
17.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Середенко Б.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-
У вересні 2019 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В шестимісячний строк вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, де 28 березня 2017 року була заведена спадкова справа № 66 за 2017 рік. 06 грудня 2018 року по питанню оформлення спадщини, вона звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, де була заведена спадкова справа № 66 за 2017 рік після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Але постановою державного нотаріуса від 06 грудня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступної причини: до спадкової справи не поданий оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок та згідно з листом-повідомленням, виданим 12 вересня 2017 року КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 1541, за архівними даними право власності на вищезазначений житловий будинок не було зареєстроване. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок і рекомендовано для вирішення даного питання звертатися до суду.
Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом: житловий будинок загальною площею 115,5 м2, житловою площею 62,8 м2, з надвірними спорудами, розташованими: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
У судове засідання позивач не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов.
У судове засідання представник Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При розгляді справи судом встановлено, що 04 червня 1998 року ОСОБА_2 , 1931 року народження, склала заповіт, згідно якого все належне їй майно на випадок своєї смерті заповіла своїй дочці, позивачу по справі - ОСОБА_1 . Вказаний заповіт був посвідчений Косьміною Г . Г . - секретарем Гатненської сільської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 18.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 листопада 2016 року серії НОМЕР_1 .
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В шестимісячний строк позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, де 28 березня 2017 року була заведена спадкова справа № 66 за 2017 рік.
06 грудня 2018 року у Вишневій міській державній нотаріальній конторі Київської області позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1829 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .
З запитом державного нотаріуса про видачу витягу з Реєстру прав власності на житловий будинок позивач звернулася до КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області", яке надало відповідь, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано.
06 грудня 2018 року по питанню оформлення спадщини, позивач звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, але постановою державного нотаріуса від 06 грудня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступної причини: до спадкової справи не поданий оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок та згідно з листом-повідомленням виданим 12 вересня 2017 року КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 1541, за архівними даними право власності на вищезазначений житловий будинок не було зареєстроване.
Також судом встановлено, що 26 жовтня 1989 року Державною приймальною комісією було прийнято вищезазначений будинок в експлуатацію про що складено відповідний Акт державного прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спадкоємцем за заповітом до майна померлої ОСОБА_2 , а саме житлового будинку загальною площею 115,5 м2, житловою площею 62,8 м2, з надвірними спорудами (погріб під літерою Г, сарай під літерою Е, вбиральні під літерою Д, душ під літерою Ж, хвіртка №1, ворота № 2, огорожа № 3-5, колодязю під літерою ІІ, вигрібна яма І) розташованими: АДРЕСА_1 , є її донька - ОСОБА_1 .
Оскільки спадкодавцем за життя не було отримано відповідних документів, що посвідчують право власності на спірний житловий будинок, то право позивача на отримання у власність спадкового майна є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку.
Керуючись ст. ст. 1218, 1220, ч 1, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: житловий будинок загальною площею 115,5 м2, житловою площею 62,8 м2 з надвірними спорудами (погріб під літерою Г, сарай під літерою Е, вбиральня під літерою Д, літній душ під літерою Ж, хвіртка №1, ворота № 2, огорожа № 3-5, колодязь під літерою ІІ, вигрібна яма І), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 17 жовтня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич