Справа №601/2584/18
Провадження № 2/601/198/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Лопухович А.О.,

відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та орган опіки та піклування Кременецької міської ради Тернопільської області, приватний нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та орган опіки та піклування Кременецької міської ради Тернопільської області, приватний нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., про визнання недійсним договору дарування.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що 03 серпня 2006 року чоловік позивача ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_9 договір дарування 24/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 . Крім того, 03 серпня 2006 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_9 договір дарування нежитлової будівлі, що складається з будівлі зварювального профілакторію площею 410,6 м.кв. по АДРЕСА_2 . Представник позивача вважає, що дані договори укладені з порушенням вимог закону і є недійсними з наступних підстав.

07 жовтня 1978 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 . Під час шлюбу вони набули у власність: 24/100 частини нежитлової будівлі, площею 576,6 м.кв. по АДРЕСА_1 , по договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2003 року, право власності на які зареєстровано Кременецьким БТІ 02 листопада 2005 року в реєстровій книзі Н-1 за номером запису 127; нежитлову будівлю, що складається з будівлі зварювального профілакторію площею 410,6 м.кв. по АДРЕСА_2 по Договору купівлі-продажу від 18 квітня 2003 року, право власності на яку зареєстровано Кременецьким БТІ 20 травня 2003 року в реєстровій книзі-1 за номером запису 106. Дані приміщення були куплені за спільні кошти подружжя.

Наприкінці липня 2006 року позивач, її чоловік ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 домовились про передачу в оренду вказаних нежитлових приміщень, та даними приміщеннями почав користуватись ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 повідомив позивачу, що уклав з ОСОБА_9 договір оренди. Таким чином, позивач була впевнена, що спірні приміщення були передані ОСОБА_9 в користування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, а 02 червня 2017 року Кременецькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 148/2017, згідно якої спадкоємцями майна ОСОБА_9 є - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищенаведеним, після смерті ОСОБА_9 позивач поставила перед своїм чоловіком ОСОБА_6 питання подальшого ефективного використання ними вказаних приміщень. Однак, її чоловік повідомив, що вони вже не являються власниками даних приміщень, оскільки він у 2006 році подарував їх ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 розпорядився спільним майном на свій розсуд, без її згоди, безоплатно відчужив спірні приміщення, не в інтересах сім`ї, а факт відчуження приміщень від позивача приховав. При цьому, ОСОБА_9 знав, що приміщення придбані ОСОБА_6 і ОСОБА_5 під час шлюбу, вони є спільною власністю, і позивач як співвласник не давала нотаріально посвідченої згоди на їх відчуження.

Представник позивача в судовому засіданні просить суд визнати недійсним укладений 03 серпня 2006 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , договір дарування 24/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , який посвідчений 03 серпня 2006 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 3911; визнати недійсним укладений 03 серпня 2006 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , договір дарування нежитлової будівлі, що складається з будівлі зварювального профілакторію площею 410,6 м.кв. по АДРЕСА_1 , посвідчений 03 серпня 2006 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 3912. Також просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, та суду пояснила, що їй відомо зі слів її покійного батька ОСОБА_9 , що між її батьком та ОСОБА_6 була початкова домовленість про безоплатну оренду приміщень за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . В процесі підписання договору оренди ОСОБА_9 переконав ОСОБА_6 на договір дарування. ОСОБА_9 було відомо, що майно ОСОБА_6 набув перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_5 і для укладення будь-яких правочинів потрібен дозвіл дружини, а саме - ОСОБА_5 . Не заперечує щодо задоволення даного позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Лопухович А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 з 10 червня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все майно, права та обов`язки, які належали йому на день смерті. До того, у період часу з 28 вересня 1985 року до 18 грудня 2003 року ОСОБА_9 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Рішенням Тернопільського міського суду від 18 грудня 2003 року їх шлюб розірваний.

03 серпня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були укладені договори дарування, за яким він набув право особистої приватної власності на приміщення АДРЕСА_1. Посилання ОСОБА_5 є неправдивими та надуманими, оскільки зазначені будівлі ніколи не набувалися позивачем та її чоловіком, а були придбані у 2003 році та належали лише ОСОБА_9 . Враховуючи те, що він тривалий час працював на керівних посадах органів УМВС України, у тому числі і у 2003 році, з певних причин він не міг оформити купівлю-продаж цих будівель у 2003 році на себе. А тому, за домовленістю вони були тимчасово записані та придбані на ім`я ОСОБА_6 . Після звільнення ОСОБА_9 із займаних посад та виходу на пенсію у 2006 році ці приміщення були офіційно переписані ОСОБА_6 вже по договору дарування на ОСОБА_9 Ніякої недобросовісності у діях дарувальника чи обдарованого на той момент не було і не могло бути. ОСОБА_5 , як дружина, знала про все і не мала жодних заперечень з приводу цього всі ці роки. Ніяких договорів надання цих будівель в безоплатну оренду (або позичку) ОСОБА_9 , жодних домовленостей з даного приводу ніколи не існувало і не було. Тільки ОСОБА_9 був власником даних будівель. Про це знають всі рідні, родичі та найближчі його друзі.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Лопухович А.О. вважають, що крім безпідставності позовних вимог, у даному випадку має місце пропущення строку позовної давності. Просять суд відмовити в даному позові повністю за безпідставністю заявлених вимог та пропуском строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, попередньо подавши до суду відзив на позов згідно якого він позовні вимоги визнає повністю та підтверджує, що з 1978 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем. Господарство та справи вони ведуть разом, бюджет в них спільний. 25 жовтня 2003 року за спільні кошти подружжя та за згодою дружини ним було куплено нежитлові приміщення: 24/100 частини нежитлової будівлі, площею 576,6 м.кв. по АДРЕСА_1 по договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2003 року, право власності на які зареєстровано Кременецьким БТІ 02 листопада 2005 року в реєстровій книзі Н-1, за номером запису 127, про що також свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 серпня 2006 року за № 11421511; та нежитлову будівлю, що складається з будівлі зварювального профілакторію, площею 410 м.кв. по АДРЕСА_2 , по договору купівлі-продажу від 18 квітня 2003 року, право власності на яку зареєстровано Кременецьким БТІ 20 травня 2003 року в реєстровій книзі-1 за номером запису 106, про що також свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 серпня 2006 року за № 11420943.

Після купівлі даних приміщень він разом з дружиною, яка є позивачем по справі, вирішили передати їх в оренду. 03 серпня 2006 року ОСОБА_6 уклав договори дарування даних приміщень на користь ОСОБА_9 З дружиною він не узгодив відчуження даних приміщень, оскільки був впевнений, що вона в майбутньому підтримає його рішення та не буде заперечувати, натомість ОСОБА_9 допоможе їм в інших питаннях. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було відомо, що дані приміщення є спільним майном подружжя, відповідач ОСОБА_6 розраховував на майбутнє схвалення даного правочину дружиною. Не заперечує щодо задоволення даного позову.

Третя особа ОСОБА_4 , яка допитана в якості свідка, в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та суду пояснила, що їй відомо, що в 2003 році сім`я Дячуків придбала нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які використовували для власних потреб. В 2006 році вона була присутня при розмові між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , стосовно передачі даних приміщень в оренду. Розмова відбувалася в неї вдома. ОСОБА_9 планував займатися підприємницькою діяльністю та розглядав можливість орендувати дану нерухомість. При розмові ще була присутня ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заїхали до неї на обід. Тоді вона почула розмову про те, що вони обговорювали який договір краще укласти. ОСОБА_9 переконував, що краще укласти договір дарування. ОСОБА_5 вагався, пояснював, що без письмового дозволу дружини, як співвласника, договори дарування укласти не можливо. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_6 все-таки уклали договори дарування даних нерухомих приміщень, про що не сказали ОСОБА_5 Юридично вони оформили договори дарування, однак яким чином ОСОБА_9 вдалося оформити дані договори дарування без письмової згоди ОСОБА_5 їй не відомо.

Треті особи ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 та приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Кременецької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заявлених позовних вимог покладається на думку суду.

З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що він був знайомим з ОСОБА_9 з 1979 року та з його слів йому відомо, що ОСОБА_9 десь у 2003-2004 роках був власником нежитлової будівлі, по АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 . Йому нічого не відомо чи здавав він ці приміщення в оренду чи взяв їх в оренду.

З пояснень свідка ОСОБА_11 , вбачається, що він є рідним братом померлого ОСОБА_9 . У 2003 році до нього підходив ОСОБА_9 та пояснив, що бажає придбати нежитлові будівлі по АДРЕСА_1, та по АДРЕСА_2 . Але оскільки він перебував на службі та немає можливості оформити право власності на себе, то запропонував оформити купівлю цих приміщень на тестя ОСОБА_11 Пізніше ОСОБА_9 повідомив, що вже оформив ці приміщення на ОСОБА_6 Зі слів ОСОБА_9 йому відомо, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 була домовленість, що коли ОСОБА_9 вийде на пенсію, то вони переоформлять ці нежитлові приміщення назад на ОСОБА_9 . У 2006 році ОСОБА_9 вийшов на пенсію та дані приміщення переоформилися на його ім`я.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року судом було витребувано у приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. документи на підставі яких укладено договір дарування від 03 серпня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 24/100 частин нежитлової будівлі, площею 576,6 м.кв. по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 03.08.2006 року зареєстровано в реєстрі за № 3911;

та документи на підставі яких укладено договір дарування від 03 серпня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 нежитлової будівля, яка розташована по АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального Фаїз Н.П. 03.08.2006 року зареєстровано в реєстрі за № 3912.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані сторонами матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про шлюб № НОМЕР_2 вбачається, що 07 жовтня 1978 року був укладений шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 травня 2003 року № 593378 слідує, що ОСОБА_6 на підставі приватної власності був власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 18 квітня 2003 року між ОСОБА_6 та Західною універсальною товарною біржою розвитку ринку.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 серпня 2006 року № 11420943 слідує, що ОСОБА_6 на підставі приватної власності був власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , що складається з будівлі зварювального профілакторію площею 410,6 м.кв., вартістю -31 298 гривень, згідно договору купівлі-продажу від 18 квітня 2003 року між ОСОБА_6 та Західною універсальною товарною біржою розвитку ринку.

03 серпня 2006 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_9 договір дарування нежитлової будівлі, що складається з будівлі зварювального профілакторію площею 410,6 м.кв. по АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 3912.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 листопада 2005 року № 8821606 слідує, що ОСОБА_6 на підставі приватної спільної часткової власності був власником 24/100 частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2003 року між ОСОБА_6 та Західною універсальною товарною біржею розвитку ринку.

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 серпня 2006 року № 11421511 слідує, що співвласниками нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 є: 3/100 частини - ОСОБА_9 , 9/100 частини - ОСОБА_14 , 11/100 частини - ОСОБА_15 , 19/100 частини - ОСОБА_16 , 24/100 частини - ОСОБА_6 , 35/100 частини - мале приватне підприємство «Арсен».

03 серпня 2006 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_9 договір дарування 24/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 3911.

З листа Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного Упарвління ДФС у Тернопільській області вбачається, що СПД - фізична особа ОСОБА_6 , рнокпп НОМЕР_3 , перебував на обліку в Кременецькій ОДПІ з 17 грудня 2001 року по 18 липня 2014 року.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту порушених прав визначені у статті 5 ЦПК України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових доказів,електронних доказів, висновками експертів.

Згідно статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю .

Відповідно до положень статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними .

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою ; при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового; для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно, а саме - нежитлові будівлі по АДРЕСА_2 , (зварювального профілакторію) та 24/100 частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , набуті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за час шлюбу, тому вказані приміщення є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вони належать подружжю у рівних частках. В оглянутих матеріалах справи по укладенню спірних договорів дарування від 03.08.2006 року відсутня письмова згода ОСОБА_5 , як дружини ОСОБА_6 , на укладення вказаних договорів дарування.

Разом з цим за змістом частини першої статті 203 ЦК України, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. В судовому засіданні не здобуто доказів про те, що при укладенні спірних правочинів ОСОБА_6 не додержано в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Зважаючи на те, що частки подружжя є рівними, то ОСОБА_6 , як власник 1/2 частини спірних нежитлових будівель міг на власний розсуд розпоряджатися лише належною йому часткою.

Суд не бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 та її представника, що позивач пропустив строки позовної давності, оскільки як встановлено в судовому засіданні, позивач дізналася про своє порушене право власності в травні 2017 року, а саме - після смерті ОСОБА_9 , інших доказів, які б підтверджували пропуск позовної давності судом не здобуто, а тому порушені права позивача підлягають захисту. Покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які вони давали в судовому засіданні стосовно належності спірного майна, суд не бере до уваги, оскільки вони ґрунтуються лише з інформації, яку вони отримали з чужих слів та не можуть вважатися достовірними.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що договори дарування слід визнати частково недійсними в частині дарування 1/2 частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (зварювального профілакторію), загальною площею 410,6 м.кв., та 1/2 частини нежитлової будівлі, загальною площею 575,6 м.кв., що складає 24/100 частки нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Крім того, в користь позивача з відповідачів слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору. Крім того, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 , слід частково стягнути судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень, які є обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 60, 65 СК України, статтями 203, 319, 368, 369 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір дарування від 03 серпня 2006 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про дарування 24/100 частини нежитлової будівлі, загальною площею 410,6 м.кв. , по АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., зареєстрований за № 3912, в частині дарування 1/2 частини нежитлової будівлі, що складається з 24/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 .

Визнати частково недійсним договір дарування від 03 серпня 2006 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про дарування 24/100 частини нежитлової будівлі, загальною площею 575,6 м.кв., по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., зареєстрований за № 3911, в частині дарування 1/2 частини нежитлової будівлі, що складається з 24/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 234 гривні 90 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 234 гривні 90 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 234 гривні 90 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3000 гривень судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач : ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_7 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 житель АДРЕСА_7 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_3 жителька АДРЕСА_8 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2 жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_6

Третя особа: ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_9 .

Третя особа: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_3 , реєстраційна картка фізичної особи платника податків НОМЕР_7 .

Третя особа: орган опіки та піклування Кременецької міської ради Тернопільської області, юридична адреса: місто Кременець, вулиця Шевченка, 67, Тернопільської області.

Третя особа: приватний нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., юридична адреса: місто Кременець, вулиця Шевченка, 50, Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: