Справа №198/581/19
Провадження №2/0198/226/19
25 жовтня 2019 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гордієнка К.М., за участю секретаря судового засідання Шморгун Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в смт Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що на підставі укладеного договору № б/н від 07.08.2011 р. відповідач отримав кредит у сумі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 02.07.2019 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 46 827,96 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 160,27грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 36 299,18 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 500,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 368,51 грн.
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 46 827,96 грн. за кредитним договором № б/н від 07.08.2011 р. та судові витрати в сумі 1 921,00 грн.
Ухвалою від 23.07.2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
12.08.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 03.09.2019 р.
07.10.2019 р. від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява, в якій позивач, збільшивши розмір позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2011 р. у розмірі 56 395,05 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7 960,27 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 45 173,11 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 100,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 661,67 грн.
Також представник позивача разом з позовом надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду на 03.09.2019 р. та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Однак, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 95-98).
Судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 18.09.2019 р., також повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», а судові повістки про виклик у судові засідання, призначені на 09.10.2019 р. та на 25.10.2019 р., ОСОБА_1 отримав особисто (а.с. 103-106, 128-130).
Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак в жодне судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або будь-яких інших заяв не подавав, тому зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі підписаної відповідачем заяви № б/н від 07.08.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В свою чергу, відповідач зобов`язався відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплатити комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 22).
Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 51).
Відповідно до п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 33).
За ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідач свої зобов`язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем разом з позовною заявою, станом на 02.07.2019 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 46 827,96 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 160,27грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 36 299,18 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 500,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 368,51 грн.
07.10.2019 р. позивач надав до суду письмову заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2011 р. станом на 19.09.2019 р. у розмірі 56 395,05 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7 960,27 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 45 173,11 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 100,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 661,67 грн.
Таким чином, зазначена вище заява по суті є заявою про збільшення позовних вимог.
За пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що перше судове засідання у справі призначене на 03.09.2019 р., а позивач подав заяву про збільшення позовних вимог 07.10.2019 р., тобто після початку першого судового засідання, суд не приймає до уваги вказану заяву та не розглядає викладені в ній вимоги, оскільки остання подана з порушенням порядку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).
Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання(ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Положеннями пунктів 1.1.5.20, 1.1.5.21, 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначена відповідальність позичальника за неналежне виконання обов`язків відповідно до законодавства України та умов договору, зокрема, у вигляді штрафу та пені (а.с. 13, 17, 24).
Крім того, розрахунок розміру штрафу та пені наведений у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.52).
Так, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, передбачених договором, він зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням відсотків та комісій, нарахованих на суму заборгованості.
Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003-цс15).
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 500,00 грн. та його процентної складової в розмірі 1 368,51 грн. задоволенню не підлягають.
За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 07.08.2011 р. в сумі 44 959,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 160,27 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 36 299,18 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 500,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1 921,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідача інших судових витрат позивачем не заявлено.
Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 44 959,45 грн., що складає 96 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1 844,16 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя К. М. Гордієнко