Справа № 431/784/18
Провадження № 22-ц/810/797/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єрмакова Ю.В. (суддя-доповідач), Дронської І.О., Луганської В.М.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Луганського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року ухвалену у складі судді Пелиха О.О. в м. Старобільську Луганської області

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст скарги

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками.

В обґрунтування позову зазначила, що з 21 листопада 1992 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ..

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалося. Рішенням Старобільського районного суду від 10 листопада 2017 року домоволодіння АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя та визнано за позивачем право власності на Ѕ частину вказаного домоволодіння.

Між нею та відповідачем виникають спори щодо порядку користування і володіння зазначеним будинком, угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступних умовах: ОСОБА_2 відмовляється на користь ОСОБА_1 від належної йому Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 ; в свою чергу ОСОБА_1 зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_2 в строк до 14 жовтня 2019 року - 124 000 (сто двадцять чотири тисячі) гривень 50 копійок.

Затверджуючи морову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що до канцелярії суду 22.07.2019 від сторін по справі надійшла заява про визнання мирової угоди. Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують нічиїх прав, свобод чи інтересів, а також відповідно до положень статей 49,207,255,256 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість закрити провадження по справі та затвердити дану мирову угоду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводами апеляційної скарги є те, що мирова угода суперечить вимогам закону, порушує його права і законні інтереси і є невиконуваною.

Також, скаржник зазначає, що 22 липня 2019 року ним було подано до суду заяву про перенесення судового розгляду з наміром залучити до участі у справі його представника, але вона не була взята до уваги. Натомість у кабінеті судді він писав заяву під диктовку, змісту якої не розумів. У судовому засіданні від 22 липня 2019 року особисто участі не приймав, судом не було роз`яснено про наслідки укладення та затвердження мирової угоди.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року відкрито провадження по справі, сторонам по справі роз`яснювалося право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено про те, що посилання відповідача на те, що з ним разом мешкають дві спільні з позивачкою доньки, є неправдивими, що підтверджується довідкою депутата Чмирівської сільської ради, яка долучена до відзиву.

Крім того, співмешканка, яка мешкає в будинку разом зі своєю дитиною, батьком якої в свідоцтві про її народження є її колишній чоловік, а не відповідач, мешкають в цьому будинку без реєстрації, що підтверджується довідкою сільради Старобільського району Луганської області, у зв`язку з чим просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду без змін.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року справу було призначено до апеляційного розгляду.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши скаржника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковому застосуванні норм процесуального права, а також не враховують закріплених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прав, зокрема, щодо права заявника на справедливий суд.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив із того, що мирова угода не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд задовольнив заяву, посилаючись на вимоги ст. 49,207,255,256 ЦПК України.

Однак з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що в лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками.

22 липня 2019 року сторони звернулися до суду першої інстанції з спільно підписаною ними мировою угодою та з заявою про затвердження мирової угоди (т.1 а.с. 96,98-99).

Також, 22 липня 2019 року відповідачем - ОСОБА_2 подано заяву про відкладення розгляду справу у зв`язку з неможливістю приймати участь у судовому засіданні (т.1 а.с. 95).

Судом не вирішено питання щодо поданої заяви відповідачем про відкладення розгляду справи, однак вирішено затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі.

Згідно частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Також відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

ОСОБА_2 не приймав участі у судовому засіданні від 22 липня 2019 року йому не було роз`яснено наслідки укладення мирової угоди передбачені ст. 256 ЦПК України.

Також, за змістом ч. 5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (на момент звернення до суду з позовом) та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані в спірному будинку.

Згідно довідки про склад сім`ї (а.с.88) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована, але не проживає за цією адресою, що також підтверджується довідкою депутата Чмирівської сільради Старобільського району, яка була долучена до відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровану у спірному будинку ( АДРЕСА_1 ) та знаходиться на утриманні батька (відповідача), а також 2 особи мешкають без реєстрації.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні батька ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за цією адресою, що також не спростовано і позивачем, тому є підстави вважати, що умови мирової угоди, які були заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та затверджені Старобільським районним суду Луганської області порушують її права та охоронювані законом інтереси, у зв`язку з чим вказана ухвала не може бути визнана такою, що відповідає вимогам закону в розумінні положення ч. 3 ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи викладене ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представником скаржника було долучено до справи копію рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 вересня 2019 року щодо визнання батьківства ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Головного територіального управління юстиції у Луганській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Старобільськ Луганської області, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області 17 листопада 2012 року, актовий запис №189, вказавши батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений - 21 жовтня 2019 року.

Судді Ю.В. Єрмаков

І.О. Дронська

В.М. Луганська