Справа № 405/989/19
Провадження №2/405/157/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Лисонь В.В., Шумейко Ю.В., Гершкул М.В.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький цивільну справу №405/989/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_16 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького (25022 м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) про встановлення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_16 про встановлення місця проживання дитини, обґрунтовуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_16 , який був укладений 29.03.2017 року, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - син ОСОБА_2 , при цьому, з 12 грудня 2017 року вона перестала спільно проживати з відповідачем, при цьому, син проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_3 , однак, враховуючи, що дитині ще не було одного року, вона (позивач) в судовому порядку не могла розірвати шлюбні відносини з відповідачем. Зазначила, що на початку вересня 2018 року без її (позивача) з, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2018 року шлюб між ними було розірвано. Також позивач вказала, що відповідач до подання нею зазначеного позову до суду і досі , з ким із них буде проживати малолітня дитина, вона вимушена звернутися до суду за вирішенням даного спору в судовому порядку.

З огляду на зазначене, позивач просила визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею ( ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Вважає, що дитина має проживати разом з нею, так як вона мама, і знає, що потрібно дитині. Вказала, що після розірвання з відповідачем шлюбу, відповідач не заперечував щодо місця проживання дитини разом з нею за адресою АДРЕСА_4 , та батько дитини буде приймати участь у вихованні дитини та буде періодично забирати дитину до себе на 2-3 дні, разом з тим, в серпні, 2018 року відповідач забрав дитину до себе і до цього часу їй не повернув.

Відповідач ОСОБА_16 під час судового розгляду справи позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу в їх задоволенні, зазначивши при цьому, що за місцем проживання позивача відсутні належні умови для проживання дитини, крім того, у позивача також на утриманні є ще одна малолітня дитина донька, 2012 року народження, позивач не працює, самостійних заробітків не має, в свою чергу, він, як батько дитини, на даний час забезпечив дитині належні умови проживання, у дитини є окрема кімната, разом з дитиною він відвідує за необхідності лікарів, дитині зробили необхідні профілактичні щеплення, дитина набрала вагу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, надав заяву, зареєстровану судом 30 серпня 2019 року за вх. № 21328 про розгляд справи без участі представника управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, висновок про визначення місця проживання дитини підтримав.

Заслухавши пояснення сторін, враховуючи поданий третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького висновок про визначення місця проживання дитини, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 29.03.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому батьками дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: в графі «батько» - ОСОБА_16 та в графі «мати» - ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.10.2018 року, яке набрало законної сили 09.11.2018 року, шлюб, зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 29 березня 2017 року, актовий запис № 163, укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_1 - розірвано.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 3995/01/1 від 09.06.2017 року за відомостями Відділу реєстрації місця проживання особи КМР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Аналогічна реєстрація місця проживання і у позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки №17 від 07.02.2019 року ОСББ «Тандем 27-29» за адресою АДРЕСА_5 проживають власник ОСОБА_3 , онука ОСОБА_1 , правнучка ОСОБА_4 , 2014 року народження, правнук ОСОБА_2 , 2017 року народження.

Крім того, судом також встановлено, що 05.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького з заявою в якій просила визначити місце проживання її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, за адресою: АДРЕСА_3 , враховуючи, що на даний час дитина мешкає разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_6 , який не займається вихованням сина, син сидить вдома з цивільною дружиною ОСОБА_1 , та останній не дає їй (заявнику) бачитися з дитиною.

Крім того, 09.03.2019 року з заявою до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького звернувся також батько малолітньої дитини ОСОБА_2 - відповідач ОСОБА_16 , в якій просив визначити місце проживання його дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з ним, за адресою: АДРЕСА_6 , разом з ним.

Судом також встановлено, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час мешкає разом з батьком ОСОБА_16 та його цивільною дружиною за адресою АДРЕСА_6 .

Як вбачається з акту житлово-побутових умов, складеного 13.12.2018 року в складі головного інженера Петрусенко О.П., майстра ОСОБА_5 ., діловода ОСОБА_6 про те, що ними обстежена квартира АДРЕСА_7 на предмет житлово-побутових умов мешканця квартири ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає в даній квартирі без реєстрації. В результаті обстеження виявлено, що ОСОБА_16 мешкає в зазначеній квартирі з цивільною дружиною ОСОБА_7 , (основний квартиронаймач) та її дитиною ОСОБА_8 , 2012 року народження. Разом з ними в квартирі проживає без реєстрації син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 2017 року народження. Квартира обладнана центральним водопостачанням та водовідведенням, автономним опаленням. Стан квартири задовільний, кімнати сухі, світлі. В квартирі виконаний косметичний ремонт, в наявності побутова техніка (холодильник, телевізор, пральна машина).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 17.01.2019 року, складений спеціалістами служби у справах дітей управління з питань захисту прав дітей на підставі заяви ОСОБА_2 проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_6 , за яким встановлено, що житло розміщене на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат; наявні всі комунальні зручності, є меблі та побутова техніка, ліжка, постільна білизна, шафи, стіл, посуд, одяг, телевізор, холодильник, в кімнатах чисто та прибрано. Для дитини ОСОБА_2 є ліжко, одяг, іграшки.

Відповідно до характеристики з місця проживання, підписаної 17.01.2019 року сусідами ОСОБА_10 (кв. 45 ), ОСОБА_11 (кв. 35 ) , ОСОБА_12 кв. 33 ) ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 . За період проживання за даною адресою, з листопада 2017 року, проявив себе виключно з позитивного боку, скарг від сусідів не надходило. В пияцтві, сварках і бійках помічений не був. За свідченнями сусідів - працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний. Громадянин ОСОБА_16 проживає з сім`єю: цивільною дружиною ОСОБА_7 , донькою цивільної дружини ОСОБА_8 та сином ОСОБА_2 Сім`я активно займається вихованням дітей, стежить за їх побутовими умовами, харчуванням,одягом. Батьки приділяють належну увагу і турботу щодо розумового розвитку дітей. Син завжди проживає з батьком за даною адресою. За весь час ОСОБА_16 зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений, дружелюбний і по можливості надає їм допомогу.

Як свідчать довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» від 13.06.2018 року № 62 та КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 447385 від 13.06.2018 року ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на диспансерних обліках не перебуває, за медичною допомогою не звертався, лікарем не обстежувався, наркологічних захворювань не виявлено.

Крім того, як вбачається з хакатеристики, виданої за підписом голови правління ОСББ «Тандем 27-29» В. Стецюк та сусідів ОСОБА_13 (кв. 51 ), ОСОБА_14 (кв. 54 ), ОСОБА_15 кв. 59 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за час проживання в кв. АДРЕСА_15 проявила себе, як добросовісна, вихована та дисциплінована мешканка будинку. Проживаючи разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 постійно допомагає їй у веденні господарства, піклується про її здоров`я. Морально стійка. З сусідами веде себе толерантно та ввічливо. Поганих звичок не має.

Відповідно до довідки КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 421312 від 10.10.2018 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наркологічних захворювань не виявлено.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен протии Норвегії» від 07 серпня 1996 року, параграф 78).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант протии України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. протии України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згадоному рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцепроживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцепроживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, визначений постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини».

Відповідно до п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України, органами опіки та піклування є, зокрема, виконавчі органи міських рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей покладаються на службу у справах дітей виконавчих органів міських рад.

Крім того, відповідно до пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Згідно з п.п.1, 3 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року, комісія з питань захисту прав дитини є консультативно-дорадчиморганом, що утворюється головою районної, районної у м.м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Основними завданнями комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток.

Комісія відповідно до покладених нанеї завдань розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема, вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. До участі у засіданняхї комісії можуть запрошуватися представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які беруть безпосередню участь у вирішенні долі конкретної дитини, з правом дорадчого голосу. Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання (п.п.4, 8, 9 Типового положення).

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною, служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини, - обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 14.06.2019 року № 2933/49-05-24 за поданням управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто 05.06.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Члени комісії ознайомилися з заявами та документами батьків дитини, актами обстеження умов проживання. В даний час дитина мешкає разом з батьком ОСОБА_16 та його цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_6 , знаходиться повністю на утриманні батька. Для виховання та розвитку хлопчика батьком створені всі необхідні умови. Мати лише інколи цікавиться сином та станом його здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 в родині наявні ознаки безвідповідального батьківства. Враховуючи вищезазначене та керуючись інтересами дитини, було прийнято рішення вважати за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Суд, в свою чергу, погоджується з зазначеним висновком органу опіки та піклування, вважає його обгрунтованим, та таким, що не суперечить інтересам малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд також вважає, що суттєве значення має ставлення батьків до дитини та дитини до своїх батьків, характеристика середовища, в якому існує дитина, проживаючи з одним з батьків.

При цьому, з огляду на наявні у справі докази, судом відзначається, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_16 створені належніта кращі умови проживання для дитини, та зі сторони батька ОСОБА_1 є наявною перевага у піклуванні про дитину, забезпечення дитини всім необхідним для її життя та розвитку, в свою чергу, мати дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 проживає разом зі старшою донькою ОСОБА_17 , 2012 року в помешканні бабусі, родина перебуває у складних життєвих обставинах, що підтверджено Актом №445 оцінки потреб сім`ї від 09.04.2019 року та висновком оцінки потреб сім`ї (соціальна картка №290), позивач ОСОБА_1 не має самостійних заробітків, не працевлаштована, має намір навчатися, її (позивач) дохід становить державна соціальна допомога при народженні дитини, окрім того, позивачем не доведено наявність створення належних умов для проживання малолітньої дитини за адресою АДРЕСА_3 .

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Таким чином, з досягненням 10-річного віку у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і злагоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

При цьому, враховуючи малолітній вік дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , думка дитини щодо питання визначення місця проживання з одним із батьків судом не з`ясовувалася.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та визначаючи місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є предметом позову позивача ОСОБА_1 , виходячи при цьому з пріоритетності прав та інтересів дитини, та враховуючи, в першу чергу, інтереси дитини, виконання батьками дитини своїх батьківських обов`язків, та враховуючи можливості кожним із батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку дитини, суд приходить до висновку, що проживання на даний час малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6 в сталому та безпечному середовищі, що відповідає найкращим інтересам малолітньої дитини з огляду на її (дитини) догляді, повноцінному вихованні та розвитку з боку батька ОСОБА_16 , на підставі чого вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з нею (позивачем) за адресою АДРЕСА_3 , задоволенню не підлягають.

При цьому, судом також відзначається, що визначення місця проживання дитини разом з батьком не можна тлумачити як наявність у батька переваги перед матір`ю при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, більш того, мати дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно неї та участь у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду.

Відповідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові, на підставі чого понесені позивачем судові витрати по справі вважати по фактично понесеним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_16 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю дитини ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 , - залишити без задоволення.

Понесені позивачем судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова