29.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/5202/19
Провадження №2/205/2185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Шавули В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 діючого також в інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13 червня 2019 року в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 діючого також в інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.1-4), у якому посилаючись на викладені обставини просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 08 серпня 2019 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на викладені обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ричкою К.Ю., за реєстровим №7113 (а.с.12,13).

Згідно довідки № 18833 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.12.2018 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 уповноважений власник, ОСОБА_4 донька, ОСОБА_2 син, ОСОБА_3 - онука (а.с.14).

Із наданих позивачем актів про не проживання вбачається, що ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживають в квартирі АДРЕСА_2 тривалий час, а саме: ОСОБА_2 починаючи з 30 грудня 2017 року, а малолітня з моменту народження, тобто з 19.01.2018 року (а.с.16,17,18).

Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур повідомлено, що реєстрацію малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , здійснено за зареєстрованою адресою місця проживання одного із батьків, в даному випадку батька (а.с.20).

15 січня 2019 року спеціалістом управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено відповідний акт (а.с.19), в якому зазначено, що дитина в квартирі не проживає, дитячі одяг, взуття та речі відсутні.

Крім того, у відзиві який надав відповідач він вказує, що після пологів дружини він разом із родиною переїхав проживати до батьків дружини за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку із тим, що дружина потребує сторонньої допомоги. Отже із цього можна зробити висновок, що відповідач підтверджує факт свого не проживання у спірній квартирі.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р., № 6-709цс16.

Таким чином, вирішуючи даний спір встановивши, що відповідач з грудня 2017 року, у тому числі на момент набуття права власності позивачем на квартиру, і на момент звернення до суду з цим позовом у спірній квартирі як член сім`ї позивача не проживав, а так само малолітня дитина відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала у спірній квартирі з моменту народження, суд приходить до висновку, що вимоги позову є достатньо обґрунтованими та доведеними.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховую те, що позовні вимоги задоволено, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83,141, 247, 263-264, 268, 272 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 діючого також в інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Шавула