РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/6058/19

Провадження № 22-ц/4815/1264/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Рівненська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року у складі судді Гордійчук І.О., ухвалене в м. Рівне об 15 год. 00 хв., повний текст судового рішення складено 16 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , і після його смерті залишилась квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт на квартиру складений не був. Впродовж шестимісячного терміну він не зміг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що йому була не відома дана обставина. Деякий час його не було на території України, а коли повернувся і хотів зустрітися з батьком, то виявив його відсутність за місцем проживання. Після звернення до органів Національної поліції про розшук зниклого, тіло батька було виявлено в квартирі за місцем проживання, судмедекспертом встановлено природню причину смерті та визначено дату смерті в січні 2018 року. 28.02.2019 року він звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, проте йому було роз`яснено, що пропущено строк для прийняття спадщини. Із цих підстав просив визначити йому додатковий строк тривалістю 60 календарних днів для подання до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в 60 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим положеннями ст. 1272 ЦК України правом суду визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, та обґрунтоване тим, що позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження того, що строк для прийняття спадщини після смерті батька був ним пропущений з поважних причин.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Рівненська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не було досліджено інформацію, на яку покликається позивач щодо його перебування за кордоном, а самим позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цього факту. Додає, що фактично позивач не здійснював жодних дій щодо спілкування з спадкодавцем та не намагався з ним зустрітися, коли той був ще живим, тобто взагалі не підтримував з ним зв`язок. Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, що йому не було відомо про смерть батька, а також доказів того, що його перебування за межами України у вказаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизначеного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Крім того, вважає необґрунтованим рішення суду в частині стягнення судового збору з Рівненської міської ради. Зазначає, що Рівненська міська рада, як орган місцевого самоврядування, в справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, виступає відповідачем тільки у тих випадках, де відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину, тобто міська рада не є зацікавленою особою у даній справі, яка б бажала настання певних юридичних наслідків на свою користь у результаті вирішення судової справи. Із наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , також просить судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на сторону позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.02.2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 3).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заповіту померлий не залишив та не розпорядився належним йому майном на випадок своєї смерті.

Відповідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Звертаючись до суду з даним позовом, син померлого ОСОБА_1 вказував, що пропустив зазначений строк для подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки актовий запис про смерть батька був вчинений 9 лютого 2019 року, а 28 лютого 2019 року він уже звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. Був відсутній в Україні, а після повернення з-за кордону звернувся до органів поліції про розшук батька, якого не знайшов за місцем проживання і його тіло було знайдено тільки 4 лютого 2019 року.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б. від 28.02.2019 р. №08/02-12, ОСОБА_1 повідомлено, що його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про смерть від 09.02.2019 р. Строк на прийняття спадщини пропущено. Заявнику запропоновано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку (а.с. 4).

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної норми закону поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 91 від 08.02.2019р., виданого КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його тіло було виявлено 04 лютого 2019 року (а.с. 5).

Із вищезгаданої відповіді приватного нотаріуса вбачається, що звернення позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини мало місце 28 лютого 2019 року (а.с. 4).

До суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернувся 26 березня 2019 року (а.с. 2).

Оцінюючи наведені обставини в сукупності та норми, якими вони врегульовані, апеляційний суд приходить до переконання про те, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 є поважними, а відтак пропущений строк підлягає продовженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизначеного або оспорюваного права апеляційним судом оцінюються критично.

Так, згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, у даному спорі вирішується лише питання про надання строку позивачу для звернення із заявою про прийняття спадщини, а питання про право на спадщину не є предметом даного спору.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Бондаренко Н.В.

підпис Хилевич С. В.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н.М.