ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у справі відкладено на 28 жовтня 2019 року.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала суду заяву про забезпечення електронного доказу, який знаходиться в мережі Інтернет та представляє собою належну ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) індивідуальну сторінку « ОСОБА_5 /Facebook» в соціальній мережі Facebook за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .com/ АДРЕСА_1 / ОСОБА_6 Васильчишин/ НОМЕР_1 , шляхом:

-заборони ОСОБА_4 видаляти свою сторінку « ОСОБА_5 /Facebook» із соціальної мережі Facebook до завершення розгляду справи за №607/18098/19 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та набрання законної сили ухваленим у ній судовим рішенням;

-шляхом огляду індивідуальної сторінки «« ОСОБА_5 / ІНФОРМАЦІЯ_4 » в соціальній мережі Facebook, та встановлення і фіксування її змісту, під час судового засідання у даній справі, призначеного на 28 жовтня 2019 року о 10год.

Крім того, просить розгляд даної заяви здійснити до 28 жовтня 2019 року без повідомлення інших учасників справи, оскільки їх повідомлення може призвести до видалення індивідуальної сторінки та унеможливить отримання даного доказу.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що підставою її позовних вимог є розповсюдження зі сторони відповідача у письмову вигляді завідомо недостовірної інформації про неї. Зокрема, ОСОБА_2 завідомо недостовірно стверджувала, що нібито до 2017 року була її найкращою подругою, відвідувала її місце проживання та була свідком її численних «істеричних нападів» на матір ОСОБА_4 , під час яких вона негативно характеризувала брата ОСОБА_7 та його співмешканку ОСОБА_8 . Вимагала від матері подарувати їй належне на праві власності нерухоме майно. Відповідачка стверджувала про наявність між нею та матір`ю неприязних відносин на протязі тривалого часу.

В мережі інтернет на даний час є активними її та матері ОСОБА_4 персональні сторінки у соціальній мережі Facebook, на яких зберігаються факти та зміст спілкування у 2016-2017 роках, коли вона перебувала за кордоном. Перегляд змісту її особистої сторінки у даній соціальній мережі дасть змогу стороні доказати ту обставину, що у цей період часу між нею та матір`ю не було жодних конфліктів, та вони спілкувались як найближча рідня. Також, їх спілкування свідчить про те, що вона жодним чином не налаштовувала матір проти брата, як і не забороняла спілкуватись. Персональна сторінка в соціальній мережі Facebook є електронним доказом, який не може бути доставлений до суду.

Разом з тим, у разі видалення власником своєї сторінки із соціальної мережі Facebook, вся переписка з даною особою у цій мережі стане недоступною для перегляду.

Позивач вважає, що дізнавшись про клопотання щодо дослідження судом її та ОСОБА_4 переписки в соціальній мережі Facebook, стороною ОСОБА_4 , під тиском ОСОБА_7 , буде видалено належну їй сторінку в даній мережі, що унеможливить дослідження такої переписки. При цьому зазначає, що її побоювання ґрунтуються на конкретних фактах знищення та приховування доказів із сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які вже мали місце у минулому в інших цивільних справах за № 607/14174/17.

Посилаючись на наведене та те, що ОСОБА_4 дізнавшись про її клопотання на підготовчому судовому засіданні щодо дослідження в соціальній мережі Facebook її сторінки, видалить свою сторінку із даної мережі, чим знищить електронний доказ, просить задовольнити заяву.

Суд, розглянувши заяву, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Також у заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

В силу вимог ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що позивач просить забезпечити докази шляхом заборони ОСОБА_4 видаляти свою сторінку « ОСОБА_5 /Facebook» із соціальної мережі Facebook до завершення розгляду справи за №607/18098/19 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та набрання законної сили ухваленим у ній судовим рішенням.

ОСОБА_4 не стороною даною спору, при цьому її найменування, місце проживання та інші відомості не зазначені заявником у вступній частині заяви.

В супереч вимогам ст.117 ЦПК України, заявником у заяві не зазначено відомостей про дану особу.

Таким чином, подана заява не відповідає вимог ст. 117 ЦПК та заявником не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів саме шляхом заборони ОСОБА_4 , яка не є стороною даного спору, вчиняти певні дії.

Також, заявником не обґрунтовано належними та достатніми доказами на підтвердження тих обставин, що у майбутньому вказаний доказ буде втрачено або подання його стане ускладненим.

Забезпечення доказів застосовується лише у випадку якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Самі по собі доводи заявника про ухилення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про надання суду інших доказів в інших справи, не свідчать про те, що даний доказ може бути втрачено.

Щодо забезпечення доказів шляхом огляду індивідуальної сторін « ОСОБА_5 / Facebook», позивачем необґрунтовано необхідності забезпечення доказів, оскільки остання не позбавлена можливості самостійно надати такий доказ суду для огляду. Більше того, остання має можливість зробити скріншоти відповідних сторінок, фото чи відео, зберегти їх на відповідно пристрої та надати суду.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги положення ст.ст. 116,117 ЦПК України, суд вважає, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимог ст. 117 ЦПК, є необґрунтованою, а тому підлягає повернення на підстав вимог ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-118, 260-261, 263, 353 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 25 жовтня 2019 року

Головуючий