Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою, про встановлення факту проживання однією сім`єю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Останнє місце проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки площею 1,99 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ЧР № 17-2-139т. В установлений законом шестимісячний строк вона звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця зазначає, що інших спадкоємців крім неї немає. Спору щодо спадкового майна немає. Вказує на те, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю як дружина та чоловік починаючи з 1974 року та до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 1974 році вона познайомилась з ОСОБА_2 , між ними виникла симпатія та почуття любові, і вони прийняли рішення проживати разом як чоловік та дружина. Оскільки в неї був і на даний час є будинок в АДРЕСА_1 , то вона запропонувала ОСОБА_2 проживати в належному їй будинку, куди його і було в подальшому зареєстровано за її згодою.

У цивільному шлюбі з ОСОБА_2 у них народилась донька ОСОБА_4 . Батьківство щодо ОСОБА_4 ОСОБА_2 визнав.

ОСОБА_4 не подала в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не проживала фактично разом з ним на день смерті, тому звернулась до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовом до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та заявниці, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 30.05.2019 року рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області було відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Спадкоємців, які б претендували на спадщину яка відкрилася після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає. Фактично в домоволодінні по АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_2 проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , всі інші зареєстровані особи в домоволодінні не проживають.

Заявниця вказує, що є спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та звернувшись до Черкаської районної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на її ім`я після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріус їй повідомив, що неможливо наразі видати свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , оскільки між ними не було укладено шлюб, і для можливої видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно звернутися з позовом до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 .

У зв`язку із цим, просить суд винести рішення, яким встановити факт того, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 з 1974 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживали однією сім`єю , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, вирішити справу на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Пункт 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно до п. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 5 ст. 273 ЦПК від 18.07.1963 року, суд розгглядає справи про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не може бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 11 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області, актовий запис №100.

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 33107992 від 23.01.2013 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано спадкову справу у Черкаській районній державній нотаріальній конторі 23.01.2013 року.

У довідці № 6709 від 03.09.2019 року, виданою Білозірською сільською радою, ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини крім померлого у господарстві зареєстровані - співмешканка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з довідкою № 1761 від 06.06.2014 року, виданою Білозірською сільською радою, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 прожив на території сільської ради разом із ОСОБА_1 із 1974 року і по день смерті.

Відповідно до письмових свідчень ОСОБА_7 від 25.01.2013 року, які завірено секретарем Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Зіновкіною Т.О., свідок підтверджує, що родина ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 проживає поруч з ним, дану родину він знає близько 25 років, весь цей час ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 проживали спільно у одному будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до письмових свідчень ОСОБА_9 , від 25.01.2013 року, які завірено секретарем Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Зіновкіною Т.О., свідок підтверджує, що родина ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 проживає поруч з ним, дану родину він знає близько 40 років, весь цей час ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 проживали спільно у одному будинку за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2019 року, яке набрало законної сили 02.07.2019 року, було відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказаним рішенням суду встановлено, що батьками ОСОБА_4 , яка народолася 01.04.1974 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 24.05.2011 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на " ОСОБА_4 ".

У рішенні виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 25.09.2014 року № 59 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Білозір`я перейменовано на ІНФОРМАЦІЯ_6

Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки площею 1,99 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, враховуючи, що відповідно до ст. 1264 ЦК України вона може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом, так як проживали зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного існування, від спільного проживання у них народилась донька, та у відповідності до чинного законодавства України вищенаведене свідчить про досить тривалі стосунки між сторонами та усталені відносини між ними, які притаманні подружжю.

Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що у судовому засіданні встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_2 з 1974 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме оформлення спадщини, і встановити його іншим шляхом неможливо.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 3, 74 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1974 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов