Справа № 396/1156/19
Провадження № 2/396/439/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1156/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 11 червня 2005 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №46. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю. На даний час не проживають разом, їх шлюб носить лише формальний характер. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем по справі.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти задоволення позову, подала до суду заяву про залишення її шлюбного прізвища ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

2. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого повторно 16 липня 2019 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського РУЮ у Кіровоградській області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 червня 2005 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №46. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки змінено на « ОСОБА_2 » (а.с. 5).

Шлюб укладено сторонами вперше.

Від шлюбу сторони по справі мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10, 11).

Подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несімісні погляди на життя, шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело від припинення шлюбних відносин. Примирення між сторонами неможливе. Між стронами досягнуто домовленість щодо місця проживання дітей, після розірвання шлюбу, біля матері.

3. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного.

Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими.

Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову.

Також, відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання, після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище ОСОБА_2

Судові витрати залишити за позивачем, компенсації яких останній не ставить.

Керуючись ст. 110-113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 червня 2005 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського РУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №46.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу її шлюбне прізвище ОСОБА_2

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз