Справа № 189/678/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маломихайлівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Яна Володимирівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із уточненим позовом, в якому проси ла визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай) у розмірі 5,23 умовних кадастрових гектарів, орієнтованою площею 6,0 під тутовими насадженнями, яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2011 року брат позивачки, ОСОБА_2 , отримав рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-509/2011, яким було визнано за ним право на земельну ділянку (пай), орієнтованою площею 6,0 га під тутовими насадженнями, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою право на земельну частку (пай) в КСП «Зоря» Покровського району Дніпропетровської області в порядку успадкування за законом, який належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5,23 умовних кадастрових гектарів визнано рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2003 року.

Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ДП № 830 виданого Гаврилівською сільською радою мати позивачки мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства колишнього КСП «Зоря».

На час смерті мати позивачки не встигла оформити право власності на земельну ділянку, але їй на засіданні робочої групи, під керівництвом голови Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області, було погоджено надання у власність земельної ділянки (паю), при умові фінансування робіт по грошовій оцінці земельної ділянки.

Листом від 08.11.2007 року було визначено, що на ім`я ОСОБА_3 буде підготовлено розпорядження голови райдержадміністрації «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю)» та буде виданий державний акт на право власності на земельну ділянку.

Після смерті матері брат позивачки ОСОБА_2 продовжив оформлювати необхідні документи на отримання Державного акту на зазначену земельну ділянку на своє ім`я та 22.02.2012 року ОСОБА_2 отримав дозвіл на проведення корчування частини списаних тутових насаджень на території Гаврилівської сільської ради № 56-р-12. Також було розроблене викопіювання із чергового кадастрового плану з нанесенням земельної ділянки, яка погоджується ОСОБА_2 для проведення корчування частини тутових насаджень.

Однак ОСОБА_2 також не встиг оформити земельну ділянку, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між тим, після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина: право на земельну частку (пай) орієнтованою площею 6,0 га, по колишньому КСП «Зоря».

20.06.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур В.Я. була заведена спадкова справа № 5/2018 щодо майна померлого ОСОБА_2 та позивачка зазначає, що вона, будучи рідною сестрою ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги. Враховуючи, шо родичів першої черги, які б мали право на спадкування немає, вона 27.11.2018 року подала заяву приватному нотаріусу про прийняття спадщини за законом. 06.03.2019 року нею були подані: заява на видачу на її ім`я, як єдиного спадкоємця, свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку (пай), орієнтовною площею 6,0 га під тутовими насадженнями, що знаходиться на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, на даний час, в зв`язку з об`єднанням територіальних громад - це територія Маломихайлівської сільської ради.

06.03.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Я.В. була винесена Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав відповідно до чинного законодавства України.

Також позивачка стверджує, що вона зверталася до відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням надати державний акт на право власності на земельну ділянку з земель Гаврилівської сільської ради орієнтовною площею 6,0 га, яка була виділена її брату ОСОБА_2

Листом від 26.03.2019 року позивачці було повідомлено, що згідно електронного реєстру, державний акт на право приватної власності на ім`я ОСОБА_2 відсутній.

В судове засідання сторони і третя особа не з`явились, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду належним чином, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області № 2-941 від 15.10.2003 року за ОСОБА_5 визнане право на земельну частку (пай) в КСП «Зоря» Покровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 5,23 умовних кадастрових гектарів (копія рішення, а. с. 4).

Згідно витягу з протоколу №8 засідання робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель у Покровському районі від 29.10.2007 року, було вирішено погодити надання у власність ОСОБА_5 земельної частки (паю), при умові фінансування робіт по грошовій оцінці землі (копія протоколу, а.с. 6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.06.2010 року, виданим виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24 (копія свідоцтва про смерть, а. с. 8).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області № 2/509/2011 від 03.10.2011 року за ОСОБА_2 визнане право на земельну частку (пай), орієнтованою площею 6,0 га під тутовими насадженнями, які знаходяться на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія рішення, а. с. 9).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2018 року, виданим виконавчим комітетом Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №276 (копія свідоцтва про смерть, а. с. 12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.1951 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження, а. с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.03.1953 року, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження, а. с. 14).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклали шлюб 11.06.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.06.1982 року, актовий запис № 562. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_9 (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а. с. 15).

Таким чином, суд з`ясував, що позивачка, ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 є рідними братом і сестрою.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 11.05.2018 року склав заповіт на користь ОСОБА_10 (а. с. 82).

Відповідно до заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заповів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

06.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Мазур Я.В. із заявою, в якій зазначала, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, що не охоплена заповітом, та додатково складається із земельної частки (паю), орієнтованою площею 6,0 га. Вказану спадщину позивачка прийняла за законом, подавши відповідну заяву нотаріусу.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), у зв`язку з тим, що земельна ділянка не сформована, як об`єкт цивільних прав відповідно до чинного законодавства(копія постанови, а. с. 107).

Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини, як зазначено у ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 єдиною спадкоємицею другої черги спадкування за законом є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи те, що за померлим ОСОБА_2 за життя визнане право власності на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті останнього.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1296 ЦК України та ст. ст. 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Маломихайлівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Яна Володимирівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у розмірі 5,23 умовних кадастрових гектарів, орієнтованою площею 6,0 га під тутовими насадженнями, яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Маломихайлівська сільська рада, , місцезнаходження: вул. Центральна, 20 с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, 53600.

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Яна Володимирівна, місцезнаходження: пр. Д. Яворницького, буд. 32, м. Дніпро Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.