Провадження № 2/752/6670/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої артемівської державної нотаріальної контори, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудінова Олександра Андріївна про зняття арешту та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Другої артемівської державної нотаріальної контори, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудінова Олександра Андріївна про зняття арешту та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Маючи намір відчужити квартиру, з інформаційної довідки від 26.12.2018 року позивачу стало відомо про наявність обтяження - арешту на зазначене майно, яке було зареєстровано приватним нотаріусом Кудіновою О.А., відповідно до ухвали Артемівського міського суду б/н від 14.08.1998 року. Позивач зазначає, що він ніколи не був стороною у справі, яка б розглядалась Артемівським міським судом, а тому, звернувшись до суду із запитом, отримав відповідь, з якої вбачається, що у справі, по якій нібито було накладено арешт брав участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відмінно від його дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 Наявність фактично помилкового обтяження на належне позивачу майно обмежує його право, як власника майна, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка йому належить на праві власності та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості з реєстраційним номером обтяження 2361759.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач після відкриття провадження до суду з будь-якими клопотаннями не звертався. Відповідач та третя особа відзив та заперечення на позов не подавали, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів законодавець визначає як припинення дії, що порушує право.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло від 29.101997 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2010 року (а.с. 12, 13, 14, 15).

Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у даній справі не був стороною у справі, яка б розглядалась Артемівським міським судом, та звернувшись до суду із запитом, позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що у справі, по якій було накладено арешт брав участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відмінно від дати народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому обтяженя на його майно внесено до реєстру помилково.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 151016677, вбачається, що 07.09.2005 року за № 2361759 приватним нотаріусом Кудіновою О.А. було зареєстровано обтяження на невизначене майно, все майно - ОСОБА_1 , згідно із ухвалою Артемівського міського суду б/н від 14.08.1998 року (а.с.10).

Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву № 56/01-12 від 26.01.2019 року, було встановлено, що надати копію ухвали Артемівського міського суду б/н від 14.08.1998 року, на підставі якої було накладено арешт приватним нотаріусом Кудіновою О.А. не виявилось можливим, оскільки, всі документи зазначеного нотаріуса були прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, та залишились в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.19).

З листа Артемівського міського суду від 29.01.2019 року № 01-20/909/19, вбачається, що в провадженні суду перебувала справа № 2-831/98 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку, та 18.02.1999 року судом було винесено рішення про поділ будинку, де було досягнуто згоди між сторонами. Ніяких інших документів про накладення арешту на майно у справі немає. Крім того, із зазначеного листа вбачається, що дата народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відмінна від дати народження позивача у даній справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено помилковість внесення запису про арешт саме його майна, що на даний час порушує права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, та ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Другої артемівської державної нотаріальної контори, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудінова Олександра Андріївна про зняття арешту та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 2361759 від 07.09.2005 року щодо арешту належного ОСОБА_1 майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований приватним нотаріусом Кудіновою О.А. на підставі ухвали Артемівського міського суду б/н від 14.08.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Н.П. Чередніченко