Справа № 347/1120/19
Провадження № 22-ц/4808/1232/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 11 липня 2019 року під головуванням судді Крилюк М.І. у м. Косів

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Косівського районного суду від 08.05.2018 р. відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час аліменти, які сплачує відповідач є недостатніми для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Позивачка ніде не працює та не має жодних додаткових доходів, тобто знаходиться у важкому матеріальному становищі. А тому, просила змінити розмір та спосіб стягнення з відповідача аліментів присуджених до стягнення на підставі рішення суду від 08.05.2018 р. та стягувати із ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Косівського районного суду від 11 липня 2019 року позов задоволено частково.

Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів присуджених на підставі рішення Косівського районного суду від 08.05.2018р. та стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки всіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 768,40 грн судового збору.

ОСОБА_2 не погоджуючись з рішення подав апеляційну скаргу у якій зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи, тому рішення підлягає зміні.

Апелянт вказує, що на його утриманні, перебуває мати ОСОБА_4 , яка є пенсіонером та хворіє на гіпертонічну хворобу II ступеня, ризик високий, дифузний кардіосклероз, артроз, стаціонарні лікування якої проводяться регулярно.

Підтвердженням перебуванням на стаціонарному лікуванні його матері є витяг з медичної картки стаціонарного хворого від 23.10.2018 р. №12637.

ОСОБА_2 зазначає, що з довідки про доходи від 01.07.2019р. №181 вбачається, що сукупний його дохід за січень-травень 2019 р., складав приблизно 6500-7000 гривень щомісячно, тобто фактично дохід є незмінним в порівнянні з доходом за 2018 р.

Пенсії матері на придбання ліків недостатньо, тому із своєї заробітної плати частину коштів він витрачає на купівлю ліків, оплату комунальних платежів за квартиру, що підтверджується належними доказами, які були додані до пояснень від 08.07.2019. Крім того йому необхідні кошти на придбання речей першої необхідності та продуктів харчування.

Апелянт вважає, що вищезазначені обставини свідчать про те, що жодних покращень в його житті не відбулося, можливостей сплачувати аліменти в розмірі, заявленого позивачем на сьогоднішній день немає.

Вважає, що позивачка не подала до суду жодного документа, з якого б вбачалося обґрунтування заявленого розміру аліментів.

Апелянт зазначає, що позивачкою не доведено, що її матеріальний стан нижчий, порівняно із його матеріальним станом, не доведено також, що його матеріальне становище покращилось, а також не доведено погіршення її здоров`я, як одержувача аліментів.

Позивачем, не надано належних доказів, які б давали суду першої інстанції підстави для збільшення визначеного раніше рішенням суду розміру аліментів та не доведено ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Просить змінити рішення суду першої інстанції та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що вона постійно хворіє, а на утримання їхнього сина не вистачає коштів.

Вважає, що суттєвою вимогою про збільшення виплати аліментів на утримання їхнього сина є те, що на даний момент він навчається в училищі на що теж потрібні значні кошти, а також потрібні витрати на одяг, проїздні квитки, їжу, оплату житла, медикаменти, книги для навчання. Значними фінансовими витратами є комунальні послуги.

Також на її піклуванні перебуває її престаріла матір яка потребує постійного догляду, тому ОСОБА_1 не взмозі офіційно працевлаштуватись для покращення свого фінансового стану.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Рішенням Косівського районного суду від 08.05.2018 р. стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1500 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки виданої виконкомом Середньоберезівської сільської ради Косівського району від 31.05.2019 №333, матеріальне становище ОСОБА_1 змінилося, зокрема позивач з 04.03.2010 р. по час видачі довідки ніде не працює, що стверджено трудовою НОМЕР_1 НОМЕР_2 .

З огляду на вищенаведене позивач у позові зазначила, що аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1500 грн. щомісячно не вистачає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2016 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили

Правовою позицією постанови ВС України від 5.02.2014 р. у справі №6-143цс-13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частині від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З моменту винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів пройшов певний проміжок часу, тому враховуючи потреби та вік дитини на неї потрібно затрачати більші кошти для забезпечення його належного розвитку.

Відповідач у апеляційній скарзі та письмових поясненнях, направлених суду першої інстанції не заперечував про зміну способу стягнення аліментів у частці до його заробітку, однак просив визначити меншу частку, ніж просить позивач, визначивши її у розмірі 1/5 частки.

Апеляційний суд враховує, те що відповідач є здоровою працездатною людиною, оскільки протилежного матеріали справи не містять і визначений судом спосіб стягнення аліментів та їх розмір в ? частки від заробітку, відповідає найкращим інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його зміни з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Косівського районного суду від 11 липня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання, у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 31 жовтня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк