ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/4223/19

Провадження № 22-ц/818/3984/19

Категорія: про встановлення факту

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові апеляційну скаргу Харківської міської ради

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року у складі судді Крівцова Д.А.,

у цивільній справі №643/4223/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

21.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, вказавши, що він є її рідним племінником.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Суми. Його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зареєстрували шлюб 02.09.1949 року. Дошлюбне прізвище матері - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра матері ОСОБА_6 , 1938 року народження, яка на день смерті проживала за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживала одна, всі родичі тітки померли ще за її життя. Так, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онук ОСОБА_9 . Отже, заявник, будучи племінником ОСОБА_2 , є єдиним її спадкоємцем за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України.

14.06.2018 року, тобто у встановлений термін заявник звернувся до 11 ХДНК з заявою про прийняття спадщини, проте 04.03.2019 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що батьками ОСОБА_2 , як і матері заявника, були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В той же час, згідно архівного витягу щодо запису про народження № 185 їх дочка (мати заявника) ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , а згідно свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 ОСОБА_13 з незрозумілих для заявника причин - ІНФОРМАЦІЯ_9 . До того ж, в свідоцтві про смерть матері заявника ОСОБА_4 зазначено, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 років. Таким чином, нотаріус не зміг ідентифікувати як одну і ту ж саму особу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що в свою чергу дає можливості встановити родинні стосунки як рідних сестер ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та не дозволяє встановити родинні відносини, як тітки і племінника, ОСОБА_2 та заявника.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Суд вирішив встановити, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що необґрунтованість рішення Московського районного суду міста Харкова від 20.05.2019 у справі № 643/4223/19 визначається недоведеністю обставин, що мають значення для справи, що, в свою чергу, полягає у наступному.

Відповідно до п. 1 та 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» закріплено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, Харківська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування, оспорює той факт, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що після відкриття провадження у справі наявний спір про право цивільне, який можливо вирішити тільки в порядку позовного провадження, то суд першої інстанції, на виконання вимог, закріплених ст. ст. 294, 315 ЦПК України, зобов`язаний був залишити заяву без розгляд і роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право псиатн на загальних підставах.

Стверджує, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вищезазначеною заявою, не надав належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того факту, що він є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки, згідно архівного витягу щодо запису про народження № 185 ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 і батьками якаої є ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . При чому батьками останньої є ОСОБА_14 та ОСОБА_11 .

Проте згідно із свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 . При чому у свідоцтві про смерть № НОМЕР_2 вказано, що ОСОБА_4 померла у віці 83 років.

Враховуючи розбіжність у даті народження у вказаних документах вбачається, що неможливо ідентифікувати як одну й ту саму особу - ОСОБА_12 , як ІНФОРМАЦІЯ_10 та після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9

Спростування таких розбіжностей заявник обґрунтовує за допомогою показаннями свідків, особистими поясненнями та фотосвітлинами, на яких зображено заявника, його матір та ОСОБА_2 . Проте вказані фотосвітлини не можуть достовірно свідчити про те, хто саме зображений на них, а також жодним чином не підтверджують факту родинних відносин. Факт спільного поховання в одному місці, що підтверджується свідоцтвами № НОМЕР_3 та 248, які видані КП «Будагросервіс» також не дозволяє простежити наявність родового чи родинного зв`язку.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В обгрунтування відзиву на апеляційну скаргу посилався на те, що ні Харківською міською радою, ні будь яким іншим органом, заяв про визнання спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою не подавалося, рішення судом з цього приводу не виносилося. Стосовно тверджень апелянта про виникнення спору про право, то заявник наполягає та звертає увагу суду, що під час розгляду справи № 643/4223/19 Московським районним судом м.Харкова не вирішувалося питання про наявність у заявника права на спадкування після смерті ОСОБА_2 або про визнання за ним права власності на спадкове майно, а вирішувалося питання виключно про наявність родинних відносин між заявником та іншою особою, а ймовірна заява про визнання спадщини відумерлою подається відповідно ст.1277 ЦК України після спливу одного року з часу відкриття спадщини, таким чином, на даний час Московським районним судом м.Харкова вирішувалося питання виключно про встановлення факту родинних відносин, а не визнання права власності.

Заявник наполягає та звертає увагу суду, що відповідно роз`яснень, викладених в п.2 Постанові Пленума Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежитьвіддоведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася до 1 січня» - від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення у заявника прав на отримання спадщини, а тому у Московського районного суду були законні підстави для встановлення зазначеного факту в порядку саме окремого провадження.

Крім того, Московським районним судом м.Харкова було витребувано копію всієї спадкової справи № 693/2018, яка заведена після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_20 року за заявою заявника ОСОБА_1 , судом також досліджено було той факт, що ніхто крім заявника ОСОБА_1 не звертався з заявами про прийняття спадщини.

Крім того, суд дав належну оцінку показам свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтвердив обставини, викладені в заяві заявником, пояснивши, що матір`ю заявника дійсно є ОСОБА_4 , а ОСОБА_19 була рідною сестрою та тіткою заявника.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, та просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду без змін.

Представник ХМР в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що скаржник був повідомлений про розгляд справи, доказів поважності неявки та неможливості вирішення справи у передбачені законом строк не надав.

Колегія суддів, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою в порядку окремого провадження, у якій просив встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, вказавши, як тітки та племінника. В обґрунтування заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка ОСОБА_2 .. Після її смерті він звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до державної нотаріальної контори, однак під час оформлення спадкової справи з`ясувалась неможливість ідентифікувати як одну й ту саму особу - ОСОБА_12 , як ІНФОРМАЦІЯ_10 , та після реєстрації шлюбу як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 не встановлює родинні відносини, як рідних сестер, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та не встановлює родинні відносини, як тітки та племінника, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1-2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень пункту п`ятого частини 2 статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , 06.07.1926 року зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_18

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_15 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.15).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про народження (посвідки про народження) № НОМЕР_7 , оформленого російською мовою, батьками ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.7, 84).

Як вбачається з даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, який міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_19

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 (а.с. 12, 82).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 16 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 (а.с.9).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 65 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 (а.с.10, 89).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 30 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 (а.с.11).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, а саме з копії спадкової справи № 693/2018, що ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 .

Отже, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору про право на спадщину.

Посилання ХМР в апеляційній скарзі на те, що справа має розглядатись в позовному провадженні, у зв`язку з тим, що ХМР, як представницький орган місцевого самоврядування, оспорює той факт, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спростовує висновку суду, щодо розгляду справи в окремому провадженні, оскільки інших спадкоємців, як свідчать матеріали справи, немає; ХМР не зверталась з позовом про визнання спадщини відумерлої, а заперечення ХМР, щодо вимог заявника не є ознакою наявності спору про право.

Для встановлення факту родинних відносин необхідно встановити, що ОСОБА_12 , як ІНФОРМАЦІЯ_10 , та після реєстрації шлюбу як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 є рідними сестрами.

Матеріалми справи підтверджується, що відповідно до Запису про народження № 185, наданого Державним архівом Сумської області Сумської обласної державної адміністрації 07.08.2018 року, який міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_17 , відомості про батьків: батько - ОСОБА_10 , матір - ОСОБА_21 , місце проживання - с. Юнаківка (а.с. 106).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 02.09.1949 року зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_12 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_12 (а.с. 8, 103).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_13 , останній виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с. Юнаківка Миропільського району Сумської області (а.с. 17).

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 , оформленого російською мовою, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14, 80).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_15 (а.с. 13, 101).

Згідно Свідоцтв про поховання № 236 та 248, виданих КП «Будагросервіс», заявник ОСОБА_1 здійснював поховання померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_2 поховані в одному місці, на ділянці № НОМЕР_16 , ряд № НОМЕР_17 , подвійне місце НОМЕР_18 (№ 68) (а.с. 29).

З даних будинкової книги будинку АДРЕСА_2 вбачається, що за вищевказаною адресою постійно проживали ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ОСОБА_23 (а.с.19-23).

Згідно довіреності від 08.05.1956 року, виданої від імені ОСОБА_4 , остання не заперечувала проти продажу хати матері ОСОБА_11 , яка проживає в с. Юнаківка Миропільського району Сумської області (а.с. 24).

Відповідно до довідки № 85 від 31.05.1955 року, виданої ВК Юнаківської сільської ради, остання видана ОСОБА_19 про те, що родина складається з: ОСОБА_11 та ОСОБА_19 (а.с. 25).

Як вбачається з довідки № 59 від 11.06.1956 року, виданої Юнаківською с/радою Миропільського району, правління колгоспу не заперечує проти виїзду ОСОБА_11 з території колгоспу (а.с. 26).

Як вбачається з довідки № 39 від 11.04.1956 року, виданої Юнаківською с/радою Миропільського району, правління колгоспу не заперечує проти виїзду ОСОБА_11 з території колгоспу, з продажом домоволодіння (а.с. 27).

Згідно довідки ВК Юнаківської сільської ради депутатів трудящих Митропільського району Сумської області від 26.05.1956 року, ОСОБА_11 народилась в 1903 році в с. Юнаківка Миропільського району Сумської області, є постійним жителем села Юнаківка Миропільського району Сумської області (а.с. 28).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи та дав їм правову оцінку та дійшов правильного висновку, що з урахуванням того, що факт народження ОСОБА_4 мав місце в двадцятих роках двадцятого сторіччято факти які просить встановити ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження на підставі аналізу усіх наявних у справі доказів як кожного окремо так і в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин, хоча зі свого боку скаржник не надав жодного доказу, який би спростовував доводи заявника та висновки суду першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують даного рішення тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.08.2019 року було зупинено дію рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року, яке за результатами розгляду апеляційної скарги підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий : П.В.Кісь

судді: О.М.Хорошевський

В.Б.Яцина