Справа № 369/2551/18
Провадження № 2/369/1357/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся з позовом до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 грудня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Р20.179.71481.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 92 055 грн., зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором і графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору та надав позичальнику кредитні кошти.

Станом на 30.09.2016 року ОСОБА_1 не повернула банку в строк отримані кредитні кошти.

У відповідності до вимог ст. 1082 ЦК України ОСОБА_1 письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу позичальника.

Сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила в загальному розмірі 112 315,63 грн., яка складається із заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями 30 749,38 грн., заборгованість за тілом кредиту 81 566,25 грн..

Враховуючи викладене, позивач ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 112 315,63 грн. та судовий збір у розмірі 1 762 грн..

У судове засідання представник позивача ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р20.179.71481, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 92 055 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у термін встановлений Кредитним договором та графіком щомісячних платежів.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором та видав ОСОБА_1 кредитні грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № Р20.179.71 від 20.12.2013 року на суму 92055 грн..

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №29/12-1, згідно умов якого якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Рантье».

В подальшому між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «ФК «Серет», назва якого була змінена на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», було укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № V01.220.71462 від ТОВ «ФК «Рантье» до ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача ОСОБА_1 було повідомлено про зміну кредитора у кредитних зобов`язаннях за кредитним договором № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року, та направлено відповідне повідомлення про зміну первісного Кредитора, а також 04.01.2018 року було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року.

Станом на 22.02.2018 року відповідачу нараховано заборгованість за кредитним договором № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року в загальному розмірі 112 315,63 грн., яка складається із заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями 30 749,38 грн., заборгованість за тілом кредиту 81 566,25 грн..

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог представником відповідача було надано письмові пояснення, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Представник відповідача посилався на те, що матеріали цивільної справи містять докази здійснення оплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості згідно умов укладеного договору. А оскільки зарахування банком здійснювались неправильно, оскільки банком нараховувались помилково комісії, суми сплачені відповідачем є сплатою на погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам.

Представник відповідача зазначав, що після сплати суми на погашення боргу, відповідна сума мала б бути зарахована до суми погашення по тілу кредиту, зменшуючи його розмір. А потім вже на зменшений розмір мали б нараховуватись відсотки за договором. Позивач заявив вимогу про погашення всієї суми боргу 08.01.2018 року, та направив вимогу про сплату всієї суми заборгованості, яка була вказана не правильно, тому саме з цієї дати позивач мав би нараховувати відсотки за умовами договору.

Також представник відповідача посилався на те, що стягнення за укладеним кредитним договором нарахованої комісії за обслуговування кредиту є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1054 ЦК України, Закону України «Про банку та банківську діяльність», а тому суми, які були сплачені кредитором мають зараховуватись на користь виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором, що передбачає необхідність перерахунку суми заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 у наданих до суду письмових поясненнях заперечувала суму заборгованості, яка була нарахована.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,0500 % від початкової суми кредиту.

Відповідно до умов п.2.1 Договору позичальник повертає кредит разом з процентами за кредитне обслуговування в 60 щомісячних внесках щомісячно до 20дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків.

Судом встановлено, що банк виконав зобов`язання за договором та надав позичальнику кредитні кошти. Проте відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача за кредитним договором, що станом на 22.02.2018 року загальному розмірі становить 112 315,63 грн..

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтями 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, порушувала умови кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості, суд вважає, що є підстави для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 566,25 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями у розмірі 30 749,38 грн., то суд відмовляє в їх задоволення, оскільки з наданого позивачем розрахунку не можливо встановити за який період нараховану вказану заборгованість, та в яких розмірах окремо нараховано відсотки та комісії.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 610, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 259, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» заборгованість за кредитним договором № Р20.179.71481 від 20 грудня 2013 року у загальному розмірі 81 566 грн. 25 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 81 566 грн. 25 коп., та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Інформація про позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», , місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 23-Б.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.