Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2019 Справа №607/7205/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Провідна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому, просить стягнути із ОСОБА_1 в його користь 17 674,21 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.04.2016 року в м. Тернополі по вул. Замковій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому на праві власності автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія Золотої ОСОБА_4 ОСОБА_5 та автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно звіту №52 про визначення вартості матеріального збитку наданого Тернопільською філією ПП «Автоексперт» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей автомобіля складає 17 074,21 грн., вартість робіт по проведенню оцінки становить 600,00 грн., а всього на загальну суму 17 674,21 грн., які просить суд стягнути із ОСОБА_1

Судом, на підставі ст.51 ЦПК України, за клопотанням позивача, залучено до участі в справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Провідна» у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність (на час вчинення ДТП) ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просить відмовити. Суду зазначили, що цивільно-правова відповідальність (на час вчинення ДТП) ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія провідна», яка повинна відшкодувати заподіяну шкоду позивачу.

Представник ПрАТ «Страхова компанія Провідна» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовних вимог не визнав. Подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що 06.04.2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/7270744), строком дії з 11.04.2016 року по 10.04.2017 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ-2106», д.р.н. НОМЕР_2 . 12.04.2016 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «SUBARY LEGACY», д.р.н. НОМЕР_1 , що належить позивачу. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. №1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно п. ґ) п. 35.1. Закону, обов`язок по обґрунтуванню вимоги заявника та надання доказів, що підтверджують заявлені вимоги відповідно покладений саме на заявника, тобто в даному випадку на позивача. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Провідна» діє на умовах, визначених Законом, обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «Провідна» лише після наданих йому визначених у ст. 35 Закону документів про ДТП. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів 3 дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Зазначають, що заява про виплату страхового відшкодування та документи, які є необхідними для з`ясування наявності підстав для виплати страхового відшкодування позивачем не надані та до них з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування останній не звертався. Відповідно до ст. 37.1.4 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до отриманої заяви позивача, дорожньо-транспортна пригода сталася 12.04.2016 року, та з моменту ДТП пройшло більше одного року, тому у ПрАТ «СК «Провідна» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. Отже, неподання ОСОБА_3 заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, призвело до неможливості ПрАТ «СК «Провідна» самостійно встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. У задоволенні позову просить відмовити.

12 березня 2019 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

12.04.2016 року в м. Тернополі по вул. Замковій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія Золотої ОСОБА_4 ОСОБА_5 та автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 08.08.2009 року власником автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_3

Відповідно до Звіту №52 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 , наданого Тернопільською філією ПП «Автоексперт», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП станом на 12.04.2016 року без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей автомобіля складає 17 074,21 грн.

Згідно Акту прийому-передачі виконаної роботи від 04.05.2016 року вартість робіт по проведенню оцінки з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 становить 600,00 НОМЕР_5 .

Судом встановлено, що 06.04.2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/7270744), строком дії з 11.04.2016 року по 10.04.2017 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_2 , з встановленням ліміту страхового відшкодування: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000 грн.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пп. 33.1.4. п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, обов`язок повідомлення про настання ДТП лежить на водію транспортного засобу, тобто на страхувальнику ОСОБА_1 , та на іншому учаснику - Золота- ОСОБА_5 , яка була водієм транспортного засобу «SUBARY LEGACY», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. ґ) п. 35.1. Закону, обов`язок по обґрунтуванню вимоги заявника та надання доказів, що підтверджують заявлені вимоги відповідно покладений саме на заявника.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів 3 дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Проте, відповідно до ст. 37.1.4. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є не подання заяви про страхове відшкодування впродовж: одного року, якщо шкода заподіяна майну, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю, з моменту скоєння ДТП.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17, «....право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП».

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, та стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють пізні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статті 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема її захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та ст..27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) у страховка не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов1язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та ст..27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільну-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15ц.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач пред`явив вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди лише до відповідача ОСОБА_1 , який застрахував свою цивільнуправову відповідальність згідно полісу від 11 квітня 2016 року №АЕ/7270744 в ПАТ «Страхова компанія «Провідна», до зазначеного страховка із відповідною заявою чи позовом не звертався, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ст. 37.1.4. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є не подання заяви про страхове відшкодування впродовж: одного року, якщо шкода заподіяна майну, з моменту скоєння ДТП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Провідна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан