ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 1005/9059/2012

Номер провадження: 22-ц/819/1123/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року позивачі звернулись до Бориспільського районного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2008 року позивач ОСОБА_2 позичив ОСОБА_1 за усною угодою позики та передав у користування 10 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 13.09.2012 року складає 79 930 грн, при цьому на підтвердження укладення договору позики відповідач склав розписку від 22.11.2008 року, яка посвідчує передання йому відповідної грошової суми у термін до 29.12.2008 року. 27.01.2010 року ОСОБА_6 повторно позичив відповідачу 5000 доларів США терміном до 29.01.2010 року, що підтверджується розпискою від 27.01.2010 року та станом на 13.09.2012 року еквівалентно 39 965 грн. 13.05.2010 року відповідач знову взяв у борг в ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 14 000 доларів США, що у еквіваленті станом на 13.09.2012 року складає 111 902 грн, про що склав розписку від 13.05.2010 року, яка посвідчує передання йому відповідної суми у термін до 18.05.2010 року. Всього відповідач заборгував позивачеві ОСОБА_2 кошти в розмірі 231 797 грн.

25.06.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача ОСОБА_3 за договором позики в борг грошові кошти в сумі 75 400 грн, про що написав розписку із зобов`язанням повернення коштів у термін до 10 липня 2008 року. 02.10.2008 року відповідач повторно отримав від ОСОБА_3 в борг гроші в розмірі 120 000 грн, про що ОСОБА_1 написав розписку, в якій зобов`язувався повернути кошти у термін до 17 жовтня 2008 року. Всього відповідач заборгував позивачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 195 400 грн.

Також позивачі вказали, що 20.11.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача ОСОБА_4 в борг грошові кошти в розмірі 44 800 грн, про що написав розписку та зобов`язався повернути борг у термін до 29.12.2008 року.

Окрім того, 19.03.2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача ОСОБА_5 в борг гроші в сумі 6 000 доларів США, що станом на 07.06.2012 року складає 47 955 гривень, про що відповідач надав розписку із зобов`язанням повернути кошти у термін до 01 вересня 2010 року.

У зазначені строки в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач отримані у позивачів у позику кошти не повернув та попросив позивачів надати йому відстрочку у поверненні взятих коштів, на що останні погодились. Починаючи з лютого 2011 року позивачі постійно в усній формі вимагали повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання. Під час перевірки Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві заяви позивачів від 15.02.2011 року про шахрайські дії ОСОБА_1 визнав свій борг перед позивачами за наданими розписками і зобов`язався повернути борг найближчим часом. Натомість всупереч своїм обіцянкам ОСОБА_1 продав свою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та вибув у невідомому напрямку.

Таким чином, позивачі у своєму позові зазначили, що з 2011 року відповідач переховується, не відповідає на телефонні дзвінки, борги не повертає, в зв`язку з чим просили стягнути з відповідача суми боргу в розмірах: 231 797 грн - на користь ОСОБА_2 , 195 400 грн - на користь ОСОБА_3 , 44 800 грн - на користь ОСОБА_4 , 47 955 грн - на користь ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 26.10.2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 211867 грн., ОСОБА_7 195000 грн., ОСОБА_4 44800 грн., ОСОБА_5 47955 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Бориспільського районного суду Київської області від 03.08.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 26.10.2012 року скасовано та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Бориспільського районного суду Київської області від 07.08.2018 року цивільну справу направлено для розгляду за територіальної юрисдикцією (підсудністю) до Херсонського міського суду Херсонської області.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2019 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.04.2019 року вирішено: позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 22.11.2008 року в розмірі 10 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2019 року становить 263891,00 грн., заборгованість за договором позики від 27.01.2010 року в розмірі 5 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2019 року становить 131945,84 грн., заборгованість за договором позики від 13.05.2010 року в розмірі 14 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2019 року становить 369448,34 грн., а разом 29 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2019 року становить 765283,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 26.06.2008 року в розмірі 75400,00 грн., заборгованість за договором позики від 02.10.2008 року в розмірі 120 тис. грн., а разом 195400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 20.11.2008 року в розмірі 44800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики від 19.02.2010 року в розмірі 6 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2019 року становить 158335,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 826,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 826,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 826,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 826,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі та припинити провадження у справі.Звертає увагу суду на те, що позивачі умисно звертаючись до суду з позовом зазначили невірну адресу його місцезнаходження, що дає підстави стверджувати про недобросовісність ставлення позивачів до правовідносин, які склались між сторонами. Окрім того, заявив, що зобов`язання перед ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виконав своєчасно, однак розписки не були повернуті, а тому виникає сумнів у справжності поданих позивачами у даній справі розписок. Просить призначити почеркознавчу експертизу. Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення 75400 грн., зазначив, що 25.06.2008 року отримав від ОСОБА_3 65000 грн., про що була написана розписка, а наступного дня додатково отримав ще 10400 грн. із зобов`язанням повернути загальну суму 75400 грн. в той же строк до 10.07.2008 року, про що 26.06.2008 року було зроблено відповідний запис у зазначеній вище розписці. Отже, строк виконання зобов`язання зазначений до 10.07.2008 року. За іншою розпискою від 02.10.2008 року на суму 120000 грн., отриману від ОСОБА_3 - строк виконання 17.10.2008 року. Також в апеляційній скарзі зазначено, що за розпискою від 20.11.2008 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 в борг 44800 грн. зі строком повернення коштів до 29.12.2008 року.

Таким чином, строки позовної давності на момент звернення із позовом до суду у вересні 2012 року закінчились стосовно зобов`язань перед ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та частково перед ОСОБА_2 за розпискою від 22.11.2008 року зі строком виконання до 29.12.2008 року, просить застосувати наслідки закінчення строків позовної давності, посилаючись на те, що в суді першої інстанції участі не приймав та не мав можливості подати таку заяву.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 . долучивклопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у зв`язку з існуванням в нього сумнівів в справжності розписок, якими позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджують позовні вимоги про стягнення грошових коштів. Посилався на те, що за пред`явленими розписками повертав борги, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мали знищити боргові розписки та на підставі викладеного, відповідач просив:

витребувати у ОСОБА_2 оригінал розписки від 27.01.2010 року на суму 5000 доларів США, зі строком повернення коштів до 29.01.2010 року та оригінал розписки від 13.05.2010 року на суму 14000 доларів США зі строком повернення коштів до 18.05.2010 року;

витребувати у ОСОБА_5 оригінал розписки від 19.03.2010 року на суму 6000 доларів США, зі строком повернення коштів до 01.09.2010 року;

призначити почеркознавчу експертизу для дослідження почерку, яким виконана розписка, де позикодавцем є ОСОБА_2 від 27.01.2010 року на суму 5000 доларів США зі строком повернення до 29.01.2010 року на предмет ідентичності почерку ОСОБА_1 ;

призначити почеркознавчу експертизу для дослідження почерку, яким виконана розписка, де позикодавцем є ОСОБА_2 від 13.05.2010 року на суму 14000 доларів США зі строком повернення коштів до 18.05.2010 року на предмет ідентичності почерку ОСОБА_1 ;

призначити почеркознавчу експертизу для дослідження почерку, яким виконана розписка від 19.03.2010 року, де позикодавцем є ОСОБА_5 на суму 6000 доларів США зі строком повернення до 01.09.2010 року на предмет ідентичності почерку ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів - адвокат Гринь Ю.П. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що скаржник не заперечує, що відповідно до розписок наявних в матеріалах справи отримав кошти у борг у позивачів, які до теперішнього часу не повернуті та доказів повернення коштів ОСОБА_1 не надано. Щодо застосування строків позовної давності зазначив, що відповідно до правових позицій Верховного Суду України суд апеляційної інстанції не вправі розглядати таку заяву. Звернув увагу суду на те, що відповідач неодноразово просив відкласти судові засідання, затягував розгляд справи, зловживаючи своїми процесуальними правами, хоча спір між сторонами триває з 2012 року. Окрім того, позивачі звернулись до правоохоронних органів про вчинення шахрайських дій ОСОБА_1 шляхом заволодіння грошовими коштами позивачів за результатами чого 03.09.2018 року відкрито кримінальне провадження та проводяться слідчі дії.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Шахов В.В., який діє в його інтересах підтримали заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, просив його задовольнити.

Суд апеляційної інстанції зобов`язав заявника надати документи з вільними зразками підпису і з`явитись для надання експертиментальних зразків підпису, в зв`язку з чим двічі оголошувалась перерва.

ОСОБА_1 та адвокат Шахов В.В., який діє в його інтересах, надали суду документи з вільними зразками підпису: копію паспорта ОСОБА_1 та документи, зокрема, акти прийому-передачі, не завірені та складені в довільній формі одноособово відповідачем, просили призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Представник позивачів - адвокат Гринь Ю.П. оспорюючи достовірність поданих документів з вільними зразками підпису відповідача, заперечував проти їх прийняття та звернув увагу суду на те, що однієї копії паспорта недостатньо та по копії почеркознавча експертиза не може призначатися, це суперечить науково-методичним рекомендаціям

з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Подані акти є сумнівними, ніким не завірені та не можуть використовуватись в якості вільних зразків підпису ОСОБА_1 , оскільки викликають сумніви у їх достовірності.

Колегія суддів відмовила у задоволенні заявленого клопотання про прийняття зазначених документів як таких, які містять вільні зразки підпису ОСОБА_1 , оскільки документи складені у довільній формі та належним чином не завірені і не містять доказів, що достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису всупереч вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції Українивід 08.10.1998 року №53/5. В зв`язку з викладеним подані документи не можуть вважатися такими, що містять вільні зразки підпису відповідача, оскільки викликають сумніви у їх достовірності. При цьому, подана відповідачем копія паспорта не завірена, не містить почерку відповідача, а тому не може прийматись в якості зразку для проведення почеркознавчої експертизи. У зв`язку з відсутністю вільних зразків підпису, експериментальні зразки не відбиралися.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи у даній справі як заявленого з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечував отримання від позивачів коштів у борг та написання відповідних розписок про отримання коштів у позику. При цьому апеляційну скаргу та її доводи підтримав, просить її задовольнити. При огляді оригіналів розписок про отримання коштів, ОСОБА_1 виявив сумніви щодо їх оригінальності, посилаючись на те, що перед позивачами виконав всі зобов`язання, а тому оригінали розписок мали бути знищені. У разі, якщо оригінали не знищені, просить застосувати строки позовної давності.

Адвокат Шахов В.А. , який діє від імені ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та адвокат Гринь Ю.П. , який діє від їх імені апеляційну скаргу не визнали, просять її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Пояснили, що оригінали розписок наявні і оглянуті як судом, так і самим ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду. Наявність оригіналів розписок вказує на те, що зобов`язання не виконані, це не заперечував сам ОСОБА_1 в показах слідчим органам в межах кримінального провадження за заявою позивачів про його шахрайські дії. Окрім того, в лютому 2011 році позивачі також звертались з приводу шахрайства ОСОБА_1 до правоохоронних органів , де останній визнавав борг перед позивачами, обіцяв повернути найближчим часом, це зафіксовано у постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 18.08.2011 року. Отже, строк позовної давності не порушений. Просять не брати до уваги посилання ОСОБА_1 про повернення суми боргу позивачам, оскільки це нічим не підтверджено і позивачі це заперечують. Заяву про застосування позовної давності просять залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 22.11.2008 року ОСОБА_1 взяв в борг у ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_10 суму в розмірі 60 000 гривень та зобов`язався повернути вказану суму в еквіваленті 10 000 доларів США в строк до 29.12.2008 року, (т. 1 а.с. 10).

27.01.2010 року ОСОБА_1 взяв у ОСОБА_2 в борг суму в розмірі 5 000 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму в строк до 29.01.2010 року, що підтверджується розпискою від 27.01.2010 року (т. 1 а.с. 11).

Відповідно до розписки від 13.05.2010 року ОСОБА_1 взяв в борг у ОСОБА_2 суму в розмірі 14 000 доларів США та зобов`язався в термін до 18.05.2010 року повернути зазначену суму боргу (т.1 а.с. 12).

Згідно розписки від 25.06.2008 року ОСОБА_1 взяв в борг у ОСОБА_3 суму в розмірі 65 000 гривень та зобов`язався повернути в строк до 10.07.2008 року. В доповнення від 26.06.2008 року до вказаної розписки ОСОБА_1 зобов`язався повернути ще 10400 гривень. Загальна сума повернення боргу склала 75400 гривень, строк повернення до 10.07.2008 року (т. 1 а.с. 13).

02.10.2008 року ОСОБА_1 взяв в борг у ОСОБА_3 суму в розмірі 120 000 гривень та зобов`язався повернути повністю вказану суму в строк до 17.10.2008 року, що підтверджується розпискою від 02.10.2008 року (т.1 а.с. 14).

Відповідно до розписки від 20.11.2008 року ОСОБА_1 взяв в борг у ОСОБА_4 суму в розмірі 44 800 гривень та зобов`язався повернути у вказаному розмірі в строк до 29.12.2008 року (т. 1 а.с. 15).

19.03.2010 року ОСОБА_1 взяв гроші в борг у ОСОБА_11 грошову суму в розмірі 6 000 доларів США та зобов`язався повернути своєчасно в термін до 01.09.2010 року, що підтверджується розпискою від 19.03.2010 року (т. 1 а.с. 16).

Так, згідно вимог ч.2,3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Позивачами доведено укладення договорів позики, що підтверджено розписками, оригінали яких перебувають у стягувача, що свідчить про невиконання зобов`язань боржником. Будь-яких доказів повернення взятих у борг в позивачів коштів відповідачем не надано.

Отже, суд першої інстанції, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, встановивши невиконання ОСОБА_1 у визначені в договорах позики (розписках) строки своїх зобов`язань про повернення боргу перед позивачами.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками також з урахуванням доводів апеляційної скарги, в якій ОСОБА_1 не заперечував отримання коштів від позивачів та написання доданих до позову розписок. Дійсність та оригінальність боргових розписок відповідачем не спростована належними і допустимими доказами.

Заява відповідача про застосування наслідків закінчення строків позовної давності задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно постанови оперуповноваженого ВКР Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.08.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, 15.02.2011 року ОСОБА_3 , 17.02.2011 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звертались до Оболонського РУ ГУ МВС України м. Києва із заявами про те, що ОСОБА_1 не виконує боргові зобов`язання, у зв`язку з чим просили порушити кримінальну справу за ст. 190 КК України. В результаті проведеної перевірки по вказаним заявам на підставі п. 2 ст. 6 КПК України прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 190 КК України. Зі змісту постанови вбачається, що ході додаткової перевірки встановлено місцезнаходження ОСОБА_1 , який визнав, що дійсно позичав гроші у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на свої потреби, не мав наміру не повертати грошові кошти, від своїх зобов`язань не відмовляється та має намір повернути кошти найближчим часом (т. 1 а.с. 17-18).

За таких обставин, з урахуванням вимог ч.1 ст. 264 ЦК України щодо переривання перебігу позовної давності, судова колегія дійшла висновку про те, що на момент звернення позивачів 14.09.2012 року із позовом до суду, трирічний строк позовної давності не закінчився, отже заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про недобросовісність позивачів судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки позов подано за останнім відомим місцем проживання відповідача в м. Бориспіль. Після повідомлення останнім про місце реєстрації в м. Херсон, справа направлена для розгляду до Херсонського міського суду Херсонської області.

Посилання сторони відповідача на часткове виконання зобов`язань перед позивачами в примусовому порядку на підставі пізніше скасованого при перегляді заочного рішення Бориспільського районного суду Київської області, нічим не підтверджені та не є підставою для зміни або скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі наявних у справі доказів в межах заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду як законне і обґрунтоване підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 22 жовтня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова