Справа № 357/9808/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, треті особи: Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, також спадкоємцями за законом є діти спадкодавця: ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , які відмовилися від своєї частики на користь позивача. Позивач звернулась до нотаріуса Першої Білоцерківської міської державно нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки на вказаний житловий будинок накладено арешт, на підставі повідомлення, № 14 /171, УВС, Київської області. 12.08.2004 року реєстратором Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області даний архівний запис був перенесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № обтяження 1233019, а тому позивач просить суд звільнити вказане майно з-під арешту.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача, Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, направили суду відзив, в якому зазначили, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по даній справі оскільки не порушувала права та інтереси позивача, які потребують судового захисту. Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора не отримувала повідомлення від УВС або рішення суду про зняття заборони на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави для зняття заборони на вищевказаний будинок. Також, Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора на даний час не є єдиним реєстратором накладення і зняття заборон на відчуження майна, а тому вважає позовні вимоги в частині неналежного відповідача необгрунтованими.

Представник третьої особи - Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ у Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, заяв чи будь-яких клопотань суду не направив.

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду заяви в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять провести розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.02.2019 року, актовий запис №278.

Встановлено, що ОСОБА_4 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, за цією ж адресою, підтверджено матеріалами справи.

Як вбачається з довідки виданої КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 2043 від 13.08.2019 року, до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу №1-3525 від 07.06.1996 р. посвідченого державним нотаріусом Моцною Д.Г. Білоцерківської державної нотаріальної контори (реєстрова книга№45 реєстровий № 4586).

Згідно довідки Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори від 23.07.2019 року №1663/02-14, вказано, що арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 накладено Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 21.02.1977 року на підставі повідомлення, 14/171,УВС, Київської області. 12.08.2004 року реєстратором Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області даний архівний запис був перенесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна№ обтяження 1233019.

Позивач суду пояснила, що вона як спадкоємцець після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , звернулась до державного нотаріуса Першої Білоцерківської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус повідомила, що оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки на житловий будинок накладено арешт на підставі повідомлення, № 14 /171, УВС, Київської області. Іншою інформацією, Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора не володіє. Є безперечні дані, що власником вищевказаного будинку з 07.06.1996 року є ОСОБА_4 , а 12.08.2004 року реєстратором Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори даний архівний запис був перенесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № обтяження 1233019 від 21.02.1977 року та на момент перенесення арешту ОСОБА_4 був вже власником будинку, з 1996 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо зняття арешту з майна, оскільки позивач бажає прийняти спадщину та оформити свої спадкові права та встановленим є те, що власником з 1996 року домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та в 2004 році реєстратор Першої Білоцерківської міської держноткантори вніс до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження від 21.02.1977 року на вказаний будинок, але в 1977 році ОСОБА_4 не був власником вказаного домоволодіння та невідомо в рахунок чийого зобов`язання було обтяжене домоволодіння АДРЕСА_1 . Ні позивач ні відповідач не володіють інформацією щодо суб`єкта в інтересах якого відбулося обтяження. Відсутня інформація щодо оскарження чи скасування правочину на підставі якого майно належало ОСОБА_4 , а отже, суд вважає, що підлягає звільненню з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст. 49,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вилучення (скасування) запису про обтяження, від 12.08.2004 року, який накладено Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, реєстраційний номер обтяження 1233019, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підстава виникнення обтяження - повідомлення №14/171, 21.02.1977, УВС, Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.10.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола