24.10.2019 Справа № 664/2388/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі : судді Заславець Н.В.

при секретарі Орлової О.С.

без участі сторін,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 27. Від шлюбу мають дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Подальше спільне життя між ними і збереження шлюбу є неможливе, що суперечить їх інтересам. Майновий спір відсутній. Сімейні відносини припинені з червня 2018 року. На примирення не згодна. Просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на примирення не згодна, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, ним створено нову сім`ю , на примирення не згоден.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 27 (а.с. 8). Від шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Дочка проживає разом з позивачем. Подружні стосунки сторони припинили у червні 2018 року і їх не відновлювали, намірів на примирення не виказують. Відповідач створив нову сім`ю.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачу її чинного прізвища.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 384,20 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 200, 247, 259, 265, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 27, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити чинне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 гривень.

Повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції №35 від 22.08.2019 року АТ «Ощадбанк», в сумі 384,20 гривень.

Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Управління Державної казначейської служби України в Олешківському районі Херсонської області.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: підпис Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.