СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 2-з/759/185/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов, поданий до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме: зупинити стягнення у виконавчому провадженні №60071572, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №8714 від 29.08.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», грошових коштів на суму 8625,33 грн.; а також зупинити стягнення з цього боржника витрат виконавчого провадження та основної винагороди за вказаним виконавчим провадженням; заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову П.В. вчинення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні по стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», грошових коштів до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що разом з заявою про забезпечення позову подала до Святошинського районного суду м. Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, та у своїх вимогах просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчий напис від 29.08.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 8714 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», грошових коштів на суму 8625, 33 грн. Заявник зазначає, що продовження виконавчих дій за таких обставин є передчасними та порушують її права. В провадження судді вказану заяву було передано 22.10.2019. З заявою про забезпечення позову заявник звернулась одночасно з поданням самого позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались і у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В заяві не зазначено, яка саме загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду може виникнути у разі не застосування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, в заяві ОСОБА_1 просить заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову П.В. вчинення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні по стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», грошових коштів до набрання законної сили судовим рішенням. Водночас, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. не є учасником вказаної справи, не заявлений позивачем у якості сторони. Окрім того, до заяви не додано будь-яких доказів що підтверджують її докази.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко