УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

21 жовтня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), особи, які можуть отримати статус учасника справи: Центральний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (адреса: 18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50), служба у справах дітей Черкаської міської ради (адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Благовісна, 170), про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду Черкаської області, з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку 18 жовтня 2019 року доповнив ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , про зупинення продажу арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер лоту - 375500.

Заяву обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 та з березня 2011 року вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання однією сім`єю в них народилася донька - ОСОБА_3 , 2016 року народження. ОСОБА_1 , разом з цивільним чоловіком та малолітньою донькою проживають в квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира придбана за кошти ОСОБА_2 в розмірі 60000 гривень та за особисті кошти ОСОБА_1 у розмірі 222555 гривень. Договір купівлі продажу квартири вони оформили на цивільного чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Однак, їм стало відомо, що на вказану квартиру, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , накладений арешт постановою про арешт майна боржника №53842585 від 12 червня 2019 року Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №32819230, заборона на нерухоме майно за №7119801, іпотечний договір №1067 від 25 вересня 2014 року, видавник - приватний нотаріус ЧМНО Плаха Т.І., іпотека №7120096.

Оскільки вказана квартира була придбана ОСОБА_1 спільно з її цивільним чоловіком ОСОБА_2 , вона має визнати за собою право власності на неї.

Заявником готується позов про визнання права власності на вказану квартиру та зняття з неї арешту, але, враховуючи обмежений час, подати позов заявник не встигає.

Крім того, ОСОБА_2 буде пред`явлено позов до приватного виконавця з приводу оскарження дій щодо порядку реалізації арештованого майна.

Спірна квартира виставлена на електронні торги Державним підприємством «СЕТАМ», аукціон призначений на 18 жовтня 2019 року о 09 годині 00 хвилин, лот №375500. Інформація надана з офіційного сайту прилюдних торгів «СЕТАМ» - http://setam.net.ua/auction/375500.

Необхідність забезпечення позову виникла у зв`язку з можливістю порушення прав малолітньої особи. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, в зв`язку з чим заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст. 13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено:

«Як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 08 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К., ОСОБА_4 передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_3 , та сплатив за неї визначену в договорі сумі. Продаж зазначеної квартири вчинений за 282555 гривень.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . З березня 2011 року вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання однією сім`єю в них народилася донька - ОСОБА_3 , 2016 року народження. Разом з її цивільним чоловіком та малолітньою донькою вони проживають в квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира придбана за кошти її чоловіка в розмірі 60000 гривень та за її особисті кошти у розмірі 222555 гривень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, достовірність викладених ОСОБА_1 обставин повинна бути підтверджена належними, достатніми , допустимими доказами, дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду справи за її позовом, в зв`язку з чим їх достовірність не може встановлюватися під час розгляду заяви про забезпечення позову та прийматися судом при розгляді даної заяви.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №27275887 від 25 вересня 2014 року, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. 25 вересня 2014 зареєстровано обтяження за №7119801 на квартиру АДРЕСА_3 . Підставою виникнення обтяження є іпотечний договір №1067 від 25 вересня 2014 року. Обтяжувач ПАТ «Державний ощадний банк України», особа, майно/право якої обтяжується ОСОБА_2 .

Як вбачається з роздруківки з офіційного сайту http://setam.net.ua/auction/375500, 18 жовтня 2019 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин повинні відбутись торги з продажу квартири АДРЕСА_3 . Номер лоту 375500.

Доказів, які свідчать про проведення торгів та продажу вказаної квартири на торгах матеріали заяви не містять.

Згідно ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами третьою та п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не погоджуються з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 вказаного Закону.

У пункті 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року, передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Така позиція підтримана і Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2018 року у справі № 175/823/17, провадження № 61-10911св18.

Доказів проведення оцінки, визначення вартості та повідомлення сторін про результати визначення вартості чи оцінки майна матеріали подання не містять.

Крім того, згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч.2 ст.64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя.

Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За змістом цієї статті право членів сім`ї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у особи, членами сім`ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування житловим приміщенням у членів його сім`ї.

Отже, сам факт наявності сімейних зв`язків з власником житла, тобто дитини з батьками чи одним з них, надає право дитині на користування таким житлом.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-2918цс15.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина перша статті 405 ЦК України).

Згідно зі статтями 150, 156 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було укладено іншу угоду про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, які не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні житлових приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 12 січня 2017 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №6400906 від 18 вересня 2019 року, виданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 16 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 .

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що користувачем квартири АДРЕСА_3 є малолітня ОСОБА_3 , яка є членом сім`ї власника вказаного будинку, а саме - донькою, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем з метою реалізації квартири АДРЕСА_3 , необхідно було отримати дозвіл органу опіки та піклування.

Відповідно до листа №3373, виданого Службою у справах дітей Черкаської міської ради 18 жовтня 2019 року, за зверненням ОСОБА_2 , рішення про надання будь-яким особам чи особі дозволу на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_4 , користувачем якого є малолітня ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 2019 року не приймалося.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , мають намір звернутися до суду за захистом порушених прав їх малолітньої доньки та прав ОСОБА_1 , суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, задовольнити.

Зупинити продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер лоту 375500.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50) та Державного підприємства «СЕТАМ» (01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Стрілецька, буд.4-6).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Борєйко