Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Яровенко Н.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 34 800,00 грн. та судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2016 року між ПрАТ «АСК «Омега» та ОСОБА_1 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1579135, згідно якого ПрАТ «АСК «Омега» взяло на себе зобов`язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «ЗАЗ VIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , а страхувальник (або будь-яка особа, що управляє забезпеченим транспортним засобом на законних підставах) - зобов`язання щодо виконання обов`язків покладених на страхувальника Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання ДТП та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна. 15 вересня 2017 року відбулась ДТП, учасниками якої був ОСОБА_3 (транспортний засіб «ЗАЗ VIDA», д.н.з. НОМЕР_1 ) та транспортний засіб «HYUNDAI 130», д.н.з. НОМЕР_2 . На підставі страхового акту №712-10869-ЦВ та розрахунку суми страхового відшкодування власнику ТЗ «HYUNDAI 130», д.н.з. НОМЕР_2 було виплачене страхове відшкодування у розмірі 34 800,00 грн. Однак, відповідач про вище вказану ДТП, що сталась 15 вересня 2017 року ПАТ «АТ «АСК «ОМЕГА» не повідомив. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження отримав. Однак, відповідно до ст. 178 ЦПК України, правом на подачу відзиву не скористався.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків».

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «ЗАЗ VIDA», д.н.з. НОМЕР_1 та власником автомобіля ТЗ «HYUNDAI 130», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ VIDA», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «АСК «Омега» відповідно до Полісу №АК/1579135 від 22 листопада 2016 року, термін дії якого до 21 листопада 2017 включно.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 17.08.2018 та страхового акту №712/10869-ЦВ від 17.08.2018 року розмір страхового відшкодування власнику пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «HYUNDAI 130», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 34 800,00 грн.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до п.п. 33.1.4 пункту 33.1. ст.. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

ПрАТ "АТ"«АСК «Омега» звернувся до ОСОБА_1 з досудовою вимогою від 22 березня 2019 р. у якій зазначено, що про ДТП, яка сталась 15 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 АСК «ОМЕГА» письмово не повідомив, тому з порушенням п.п. 33.1.4 пункту 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 необхідно сплатити суму в розмірі 34 800,00грн. Проте, вимога ПрАТ «АСК «Омега» залишилась без задоволення.

У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано.

Згідно п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Так, представник позивача в своїй позовній заяві зазначив, що власнику транспортного засобу «HYUNDAI 130», д.н.з. НОМЕР_2 на підставі страхового акту № 712-10869-ЦВ та розрахунки сум страхового відшкодування було виплачено страхове відшкодування в розмірі 34 800, 00 гривень, однак будь яких доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем не було надано до суду.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов ПрАТ «АТ"АСК «Омега» про стягнення регресної виплати з ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, так як позивачем не було надано доказів, що ним дійсно здійснювалася виплата страхового відшкодування на користь третьої особи, а саме власнику транспортного засобу «HYUNDAI 130» д.н.з. НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 280, 281, 289, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17А; ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко