ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/834/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 304000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "ЖБК «Корольова - 5" і ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року (ухвалене суддею Вийванком О.М., повний текст якого складено 10 червня 2019 року) у цивільній справі № 607/26173/18 , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Обслуговуючий кооператив "ЖБК «Корольова 5" (далі Кооператив) і ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство Тернопільська фірма Будівельник (далі ПП ТФ Будівельник) про припинення майнового права на квартиру.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що згідно договору від 26 березня 2010 року ОСОБА_5 була пайовиком ПП ТФ Будівельник по будівництву квартири АДРЕСА_1 та сплатила ПП ТФ Будівельник по цьому договору 199000 грн., що еквівалентно 51,64 кв.м. Решта коштів в сумі 63 768 грн., що еквівалентно 14,33 кв.м., за умовами вказаного договору ОСОБА_5 зобов`язувалася сплатити ПП ТФ Будівельник до 20.01.2011 року.

В 2011 року відповідач звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із позовом про визнання за нею майнових прав на частину загальної площі оплаченої нею квартири і рішенням суду від 11 липня 2011 року її позов задоволено та визнано за ОСОБА_5 майнові права на 51,64 кв.м. двокімнатної квартири АДРЕСА_2 площею 65,55 АДРЕСА_3 .

11 серпня 2011 року між ПП ТФ Будівельник та обслуговуючим кооперативом ЖБК Корольова-5 укладено договір, згідно якого приватним підприємством ТФ «Будівельник передано у власність (пункт 9 договору) кооперативу об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 для подальшого завершення будівництва.

Внаслідок невиконання ОСОБА_5 протягом 7-ми років своїх майнових обов`язків (вступ до членів Кооперативу, сплата визначених Кооперативом коштів на добудову житлового будинку), порушуються права та інтереси Кооперативу, який поніс значні фінансові витрати для добудови цієї квартири, а без припинення в судовому порядку її майнових прав на квартиру неможливо розпорядитись вказаною квартирою та відшкодувати понесені на її будівництво витрати.

Відповідач, маючи рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2011 року про визнання за нею майнових прав на 51,22 кв.м. із 65,55 кв.м. загальної площі квартири, в даний час створює перешкоди кооперативу у прийнятті законних рішень щодо передачі цієї квартири у власність третім особам, зокрема ОСОБА_4 ..

Посилаючись на те, що Верховний Суд в постанові від 18 липня 2018 року у справі № 607/11798/15-ц, зазначив, що припинення майнових прав ОСОБА_5 з причин невиконання нею майнових обов`язків для набуття права власності на квартиру повинно відбуватись в судовому порядку, а не за рішенням кооперативу, позивач просив припинити майнові права ОСОБА_5 на 51.64 кв. м. двокімнатної квартири загальною площею 65,55 кв. м, розміщеної на дев`ятому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що в АДРЕСА_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 6 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Кооператив та ОСОБА_4 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким припинити майнові права ОСОБА_5 на спірну квартиру посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Апелянти зазначили, що до кооперативу на підставі договору від 11.08.2011 року укладеного з ПП ТФ Будівельник перейшов у власність об`єкт незавершеного будівництва для подальшого завершення будівництва, було погоджено процедуру переоформлення права користування земельною ділянкою та передбачено, що всі особи, які уклали договори на будівництво квартир у цьому багатоквартирному будинку мають право стати членами кооперативу у порядку визначеному статутом. Кооператив прийняв будинок у стані готовності 62%, а секції, в якій передбачалась квартира відповідачки 60% та неодноразово звертався з листами до неї про вступ до членів кооперативу та сплату боргу.

Факт разової часткової сплати відповідачкою 74439 грн. на рахунок кооперативу не вказує про бажання виконати умови кооперативу і набути право власності на квартиру. Кооператив подав суду розрахунок вартості доплати за квартиру, яка становить 202543грн. 60 коп., який залишився без реагування, що свідчить про відсутність наміру у відповідачки виконувати рішення кооперативу.

Кооператив поніс значні фінансові витрати на добудову цієї квартири, квартира добудована на 40% за рахунок коштів інших пайовиків, тому без припинення в судовому порядку майнового права відповідачки на квартиру неможливо передати квартиру у власність третім особам, зокрема ОСОБА_4 та відшкодувати понесені витрати на її будівництво.

Відзиву на апеляційну скаргу не поступало.

В судовому засіданні представник Кооперативу апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що ОСОБА_5 не цікавилась квартирою та не виконала свого обов`язку з оплати її вартості, а Кооператив повинен був добудувати багатоквартирний будинок, тому було укладено договір на спірну квартиру з ОСОБА_4 , яка повністю оплатила вартість квартири.

Кооператив повернув ОСОБА_5 сплачені нею кошти в сумі 74439 грн. та згідний повернути 60% від сплачених ПП ТФ Будівельник 199000 грн.

Вважає, що ОСОБА_5 повинна доплатити не менше 160000 грн. щоб отримати право на спірну квартиру, оскільки загальні збори кооперативу затвердили вартість 1 кв.м. квартири 4878 грн. виходячи з середньорічного показника вартості житла по Тернопільській області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №434 від 27.08.2012 року.

Представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що довіритель придбала спірну квартиру, провела в ній ремонт та проживає, а тому враховуючи те, що ОСОБА_5 не цікавилась квартирою та не згідна оплатити решту її вартості майнове право на спірну квартиру в судовому порядку повинно бути припинене.

Представник ОСОБА_5 апеляційної скарги не визнав та пояснив, що відповідачка зверталась до Кооперативу з заявою про прийняття її в члени кооперативу, вносила членський внесок в сумі 1500 грн. та сплатила 74439 грн. на рахунок Кооперативу виходячи з вартості неоплачених нею квадратних метрів в розмірі 4878грн за 1 кв.м., як вказав Кооператив. За оплачені нею раніше квадратні метри квартири відповідач згідна доплатити обґрунтовано доведені витрати, оскільки будинок був фактично збудований і затверджений кооперативом розмір є середнім по місту Тернопіль, а не витратами на добудову будинку, які були понесені підрядником.

ОСОБА_5 не була членом кооперативу (її не прийняли) і рішення кооперативу на неї не поширюється. Кооператив стверджує, що добудував квартиру за кошти пайовиків, а не за власні кошти, тому його права не порушені, він не є власником квартири.

Відповідач сплатила 199000 грн. попередньому забудовнику, 74439грн. Кооперативу та в неї вимагають доплатити ще 202000 грн., що становитиме близько подвійної вартості квартири, при тому, що будинок був фактично збудований про що зазначив Верховний Суд у своїй постанові у справі №607/11798/15-ц.

Кооператив не звертався з позовом до неї про стягнення обґрунтовано доведених витрат на добудову квартири, вимагає доплатити подвійну вартість квартири при цьому пропонує квартиру, пайовик якої помер і є спадкоємці. За вказаних обставин відповідач звернулась з позовом про зобов`язання кооперативу видати їй документи на реєстрацію права власності на квартиру, який перебуває на розгляді суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг сторін, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для припинення майнового права відповідачки на спірну квартиру.

Колегія погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 березня 2010 року між ПП Тернопільська фірма Будівельник та ОСОБА_5 було укладено договір, відповідно до умов якого ПП Тернопільська фірма Будівельник приймає ОСОБА_5 у пайове будівництво двокімнатної квартири АДРЕСА_2 проектною площею 65,55 АДРЕСА_4 на АДРЕСА_5 . Планова вартість квартири 262768 грн. (обчислюється з розрахунку 4008 грн. за 1 кв.м.), з яких 199000 грн. ОСОБА_5 оплатила в день укладення договору, а решту 63768 грн. зобов`язалась сплатити до 20.01.2011 року. Планове закінчення будівництва та здачі житлового будинку в експлуатацію 1 квартал 2011 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2011 року визнано за ОСОБА_5 майнові права на 51,64 кв.м. двокімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 65,55 кв.м. розміщеної АДРЕСА_6 .

Надалі фірма ПП Тернопільська фірма Будівельник не завершила добудову будинку та згідно з договором від 11 серпня 2011 року передала ОК ЖБК Корольова-5 у власність матеріали та обладнання, які були використанні у процесі будівництва (створення майна) з відповідними актами передачі. У договорі зазначалось, що вказані матеріали та обладнання придбано за кошти осіб, з якими було укладено договори щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 . Пайовики створили ОК ЖБК Корольова-5 для завершення будівництва будинку на основі добровільного об`єднання пайовиків.

Згідно висновку про вартість майна від 21.10.2011 року, наданого ПП Експертоцінка, вартість переданого об`єкта станом на 13.10.2011 року становить 33117440 грн. У висновку визначено середньозважену готовність кожної секції, готовність фундаментів та покрівлі будинку (95% стін, перегородок та 90% - перекриття).

09 січня 2013 року Інспекція ДАБК у Тернопільській області зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ТП 8 на замовника ОК ЖБК Корольова-5 - групи зблокованих секційних житлових будинків з вбудованими стоянками для автомобілів на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району по АДРЕСА_3 5.

Рішенням Тернопільського апеляційного суду від 26 лютого 2016 року у справі №607/11798/15-ц встановлено, що відповідно до квитанції №35 від 30.09.2011 року ОСОБА_5 було внесено 1500 грн. на рахунок Кооперативу, як членський внесок за квартиру, однак рішення правління із подальшим його затвердженням загальними зборами кооперативу про прийняття ОСОБА_5 до Кооперативу не приймалось. Також встановлено, що ОСОБА_5 22.02.2013 року зверталась із заявою, в якій просила повідомити їй реквізити для оплати коштів за недоплачені метри двокімнатної квартири по АДРЕСА_3 за договором від 26.03.2010 року, укладеним з ПП ТФ Будівельник.

Рішенням загальних зборів Кооперативу від 08 грудня 2013 року (протокол №16) підтримано рішення членів правління кооперативу та затверджено вартість 1 кв.м. загальної площі квартири у розмірі 4878 грн.

У грудні 2018 року ОСОБА_5 сплатила Кооперативу 74439 грн. за недоплачені нею квадратні метри з розрахунку 4878 грн. за 1 кв.м. які згідно платіжного доручення №675 від 10.12.2018 року кооперативом повернуті як помилково сплачені (а.с.103).

На підставі статті 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Отже, майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Встановивши, що за ОСОБА_5 визнано майнові права на 51,64 кв.м. двокімнатної квартири по АДРЕСА_3 , вона виявила бажання вступити в члени кооперативу, внесла у вересні 2011 року на рахунок кооперативу членський внесок 1500 грн. та здійснила доплату за 15,26 кв.м. недоплаченої площі квартири з розрахунку вартості затвердженої загальними зборами кооперативу 4878 грн. і погоджується доплатити документально обґрунтовані витрати за оплачені нею ПП ТФБудівельник квадратні метри, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для припинення майнового права відповідачки на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення прав Кооперативу полягає в тому, що він поніс значні фінансові витрати на добудову цієї квартири, 40% її вартості не було оплачено, спростовуються його ж твердженнями про те, що ця добудова була проведена за рахунок коштів інших пайовиків.

За договором від 11.08.2011 року до Кооперативу від попереднього підрядника перейшов обов`язок добудувати будинок, здати його в експлуатацію та виділити квартиру, а до відповідача доплатити вартість квартири, тому Кооперативом невірно обрано спосіб захисту порушеного права.

Посилання апелянтів на те, що спірні відносини повинні регулюватись Законом України Про кооперацію не заслуговують уваги суду, оскільки ОСОБА_5 не була членом Кооперативу.

Інші обставини, на які посилається Кооператив в обґрунтування апеляційної скарги не є підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Таким чином, з врахуванням вказаного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "ЖБК «Корольова - 5" і ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.