Справа № 473/3616/19
РІШЕННЯ

іменем України

"28" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 1,0 га, що розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Позивач ОСОБА_1 , а також відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину в передбаченому законом порядку. Але, при зверненні позивача до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку вказаного нерухомого майна, остання отримала відмову, оскільки державний акт на право приватної власності на землю, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, внаслідок його невідповідності вимогам законодавства, неможливо прийняти в якості правовстановлюючого документа. Крім того, обумовлений державний акт містить помилку в написанні по батькові спадкодавця.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.09.2019 року було відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.

26.09.2019 року відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з підстав неможливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку подано зустрічні позови про визнання права власності на спадкове майно по 1/3 частці за кожним.

Ухвалами суду від 27.09.2019 року зустрічні позови прийняті до спільного розгляду з первісним.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду в відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лукіянчин І.П. у судове засідання не з`явилися. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Їх представник - адвокат Лукіянчин П.П. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_4 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 1,0 га, що розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства (а.с.12-13,16).

За життя ОСОБА_4 заповіт не склав, отже, має місце спадкування за законом (а.с.42).

Згідно матеріалів справи спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, є дружина померлого - ОСОБА_1 , а також його діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с.8,9-10,14,31,33,34).

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , не встановлено (а.с.43).

Водночас, внаслідок помилки в написанні по батькові спадкодавця в правовстановлюючому документі (державному акті на право приватної власності на землю, виданому 29.05.1993 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 33) на спадкове майно (замість " ОСОБА_6 " зазначено "ОСОБА_6"), невідповідності даного документа вимогам законодавства (скріплено печаткою органу виконавчої влади замість гербової) спадкоємці позбавлені можливості оформитися в спадкових правах у нотаріальному порядку (а.с.14-15).

При цьому, на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку (а.с. 16).

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

В разі наявності спору про право, справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів розглядаються в позовному провадженні разом з вимогами матеріального характеру.

Факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів ( а.с.5-6, 9-10, 14-16).

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частки усіх спадкоємців за законом однієї черги є рівними (ст.ст. 529, 530 ЦК України (1963 року)).

За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю.

З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном.

Як зазначено було вище, ОСОБА_1 (дружина померлого), ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (його діти) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в встановленому законом порядку, проте не мають можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 206, 259, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю, виданого 29.05.1993 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 33.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,0 га , що призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в межах землекористування радгоспу імені Тімірязєва.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,0 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в межах землекористування радгоспу імені Тімірязєва.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,0 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в межах землекористування радгоспу імені Тімірязєва.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан