Справа № 159/2561/19
Провадження № 2/159/918/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О..,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому прохає ухвалити рішення, яким припинити належне їй право спільної часткової власності у будинку та виділити у її власність окремий об`єкт нерухомого майна - квартиру, яка складається із житлових та не житлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , які набуті у власність останньої та становлять 32/100 житлового будинку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до ухвали Ковельського міськрайонного суду від 24.06.2016 року було визнано мирову угоду укладену між нею та відповідачем ОСОБА_3 . За умовами укладеної мирової угоди будинок був поділений у натурі, а відтак, у приватну власність ОСОБА_2 було виділено у натурі кімнату 1-9 площею 7,8 м.кв., кімнату 1-10 площею 10,4 м.кв., кімнату 1-11 площею 8,0 кв.м., а також огорожу 2, хлів Б-1, вбиральню В, Ѕ вимощення 3, що становить 32/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 . Позивачем виконано роботи по влаштуванню окремого входу. Кожен із співвласників на сьогодні володіє окремими квартирами з окремими входами до них. Земельна ділянка будинковолодіння поділена між співвласниками, що відображено графічно та умови щодо її поділу викладено у мировій угоді. Незважаючи на те, що частки співвласників виділені в натурі та у власності кожного із співвласників перебувають визначені житлові та не житлові приміщення, право спільної часткової власності на будинок не припинено, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності на належне майно. За таких обставин прохає припинити належне їй право спільної часткової власності на 32/100 часток в будинку АДРЕСА_1 шляхом виділу у їй власність окремого об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка складається із наступних приміщень: 2-1 коридору , площею 8,0 кв.м., 2-2 кімнати, площею 10,4 кв.м., 2-3 кухні , площею 7,8 кв.м., а всього загальна площа квартир становить 26,2 кв.м., житлова площа - 10,4 кв.м.

Ухвалою судді 06 червня2019 року відкрито провадження в порядку загальному позовному провадженні.

30 липня 2019 року у ході підоготовчого судового засіданні представником позивача ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимоги, в якій прохає припинити належне ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 32/100 часток в будинку АДРЕСА_1 та виділити у власність ОСОБА_2 окремий об`єкт нерухомого майна , а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із коридору 2-1 площею 4,7 кв.м., кімнати 2-2 площею 10,5м. , кімнати 2-3 площею 8,5 кв.м., кухні 2-4 площею 6,3 кв.м, ванної кімнати 2-5 площею 3,1 кв.м. , загальною площею 33,1 кв.м. , житловою площею 19 кв.м., залишивши у її власності огорожу 2, хлів Б-1, вбиральню В, Ѕ вимощення 3.

Ухвалою суду 27 вересня 2019 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

08 жовтня 2019 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги вимоги підтримала з врахування уточнених позовних вимог. Прохає також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у передбаченому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення судової повістки від 03.10.2019 року, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 24.06.2016 була визнана укладена між сторонами мирова угода, за умовами якої у приватну власність позивача ОСОБА_2 було виділено у натурі кімнату 1-9 площею 7,8 м.кв., кімнату 1-10 площею 10,4 м.кв., кімнату 1-11 площею 8,0 кв.м., а також огорожу 2, хлів Б-1, вбиральню В, Ѕ вимощення 3, що становить 32/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 . У приватну власність ОСОБА_3 було виділено наступні приміщення у житловому будинку: топочну 1-2 площею 10,1 м.кв., туалет 1-4 площею 1,0 кв.м., ванну 1-5 площею 2,5 кв.м., кухнію 1-6 площею 9,2 кв.м., коридор 1-7 площею 4,0 кв.м., кімнату 1-12 площею 14,2 кв.м., кімнату 1-13 площею 6,5 кв.м., а також огорожу 1, хвіртку 3, Ѕ вимощення 3, що становить 68/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо поділу земельної ділянки та графічно було затверджено поділ такої земельної ділянки.

З технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у будинку технічно існуючими є два окремих об`єкта - квартири, які відокремлені одна від одної та мають окремі входи. Належна на праві власності позивачу частка в розмірі 32/100 у праві спільної часткової власності виділена у натурі та у відповідності до експлікації приміщень до плану одноквартирного ( садибного житлового будинку ), яка міститься у технічному паспорті є квартирою АДРЕСА_1 та складається із наступних приміщень: 2-1 коридору, площею 8,0 кв.м., 2-2 кімнати, площею 10,4 кв.м., 2-3 кухні , площею 7,8 кв.м. Всього загальна площа квартири становить 26,2 кв.м., житлова площа - 10,4 кв.м.Технічні характеристики належної відповідачу частки в будинку та її склад також відображено у технічному паспорті. Як позивач, так і відповідач володіють відокремленими частинами будинку із окремими входами до нього.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку визначеному законом.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, належними та допустимими доказами позивач ОСОБА_2 довела існування обставин, за яких припинення права спільної часткової власності може та має місце, а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, представником позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат понесених позивачем ОСОБА_2 на правову допомогу в сумі 6000 тис. гривень.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Виходячи з наведеного та приєднаних документів, суд вважає не обґрунтованою вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньої витрати та судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 361,364 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Припинити належне ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 32/100 часток в будинку АДРЕСА_1 шляхом виділу у її власність окремого об`єкта нерухомого майна- квартири АДРЕСА_1 , яка складається із наступних приміщень: 2-1 коридору, площею 8,0 кв.м., 2-2 кімнати, площею 10,4 кв.м., 2-3 кухні, площею 7,8 кв.м.. Всього загальна площа квартир становить 26,2 кв.м., житлова площа- 10,4 кв.м..

Залишити у власності ОСОБА_2 огорожу 2, хлів Б-1, вбиральню В, Ѕ вимощення 3 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768 ( сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий: В.О.Лесик