Справа №345/4322/19
Провадження № 2/345/1609/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

24.10.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Юрчака Л.Б.

з участю секретаря судового засідання Баран В.В. ,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача матеріальну та моральну шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу в сумі 319 214 грн. 88 коп. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, вказав, що 27 січня 2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., водій ОСОБА_3 , відповідач по справі, керував автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався в напрямку м. Івано-Франківська дорогою державного значення Н-10 сполученням Стрий-Чернівці, між населеними пунктами с. Вістова та с.Боднарів, Калуського району, будучи відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасником дорожнього руху, грубо порушив вимоги указаних Правил дорожнього руху. В цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ,позивача. Водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності і яким керував ОСОБА_1 . При цьому своїми діями відповідач порушив пункти 1.2, 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху України

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, закритого перелому кісток тазу з помірним зміщенням відламків, рани в ділянці голови. При цьому указані наслідки настали у результаті порушення наведених Правил дорожнього руху відповідачем - водієм ОСОБА_3 та знаходяться у прямому причинному зв`язку з ними.

За даним фактом 27.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2019, яка набула законної сили 14.05.2019, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, позивачем було замовлено проведення експертизи про визначення вартості матеріального збитку, вартість проведення якої становить 2500 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.06.2019 № 83/1, вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу , станом на 08.03.2019, при нульовому коефіцієнті фізичного зносу складників та автомобіля, становить 528 394 грн. 28 коп. На виконання договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019, СК «Арсенал Страхування» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 385 129 грн. 04 грн., у зв`язку з чим відповідачем не відшкодовано матеріальні збитки завдані ДТП втратою товарної вартості автомобіля в сумі 143 265 грн. 24 коп. (528 394, 28 грн. - 385 129,04 грн.). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, ОСОБА_1 завдано також матеріальну шкоду пов`язану з придбанням та оформленням нового автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на загальну суму 175 949,64 грн., оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди знищено новий автомобіль, який придбаний ним всього за 10 днів до ДТП - 17 січня 2019 року. Зокрема, спричинені ОСОБА_1 збитки, пов`язані з придбанням та оформленням автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: витрати на реєстрацію автомобіля та збір під час набуття права власності на автомобіль у Регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області; страховий платіж за перший рік дії договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18 січня 2019 року, укладеного з СК «Арсенал Страхування»; безумовна франшиза, яка згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019 не підлягає поверненню в розмірі 5% від страхової суми; сума знецінення транспортного засобу;витрати пов`язані з оформленням кредитного договору №22019/2019 від 18.01.2019 року; проценти за користування кредитом у період з лютого по травень 2019 року; витрати пов`язані безпосередньо з ДТП (транспортування транспортного засобу).

Крім матеріальних збитків, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 заподіяні також і психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань становить 25000 грн., виходячи з розрахунку 1 мінімальна заробітна плата за 1 місяць невідшкодованої моральної шкоди (4173 грн.* 6 місяців ).

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 січня 2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався в напрямку м. Івано-Франківська дорогою державного значення Н-10 сполученням Стрий-Чернівці, між населеними пунктами с. Вістова та с.Боднарів, Калуського району, будучи відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасником дорожнього руху, грубо порушив вимоги указаних Правил дорожнього руху.

В цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності і яким керував ОСОБА_1 .. При цьому своїми діями відповідач порушив пункти 1.2, 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: п. 1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 2.3 «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 11.4 - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Під час руху автомобілем відповідач проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася в цей час на даній ділянці дороги, виїхавши на смугу зустрічного руху, не врахувавши те, що назустріч рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, допустив зіткнення свого автомобіля з указаним автомобілем «HYUDAI TACSON».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з автомобілем «HYUDAI TACSON», пасажир автомобіля «Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, закритого перелому кісток тазу з помірним зміщенням відламків, рани в ділянці голови. При цьому указані наслідки настали у результаті порушення наведених Правил дорожнього руху відповідачем - водієм ОСОБА_3 та знаходяться у прямому причинному зв`язку з ними.

За даним фактом 27.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2019, яка набула законної сили 14.05.2019, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.(а.с. 83-85).

Відповідно до договору купівлі - продажу автомобіля № БІФ000365 -63882019 від 17.01.2019 року , кредитного договору № 22019/2019 від 18.01.2019 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.01.2019 р. позивачу ОСОБА_1 належить автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.12-27).

27.06.2019 року експертом оцінювачем ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_1 складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за № 83/1,відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу - автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 08.03.2019, при нульовому коефіцієнті фізичного зносу складників та автомобіля, становить 528 394 грн. 28 коп. (а.с.40-82).

Згідно копії рахунку-фактури №83/1 від 24.06.2019 , вартість проведення експертизи про визначення вартості матеріального збитку становить 2500 грн. (а.с.38-39)

На виконання договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019, СК «Арсенал Страхування» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 385 129 грн. 04 грн.(а.с.37), у зв`язку з чим відповідачем не відшкодовано матеріальні збитки завдані ДТП втратою товарної вартості автомобіля в сумі 143 265 грн. 24 коп. (528 394, 28 грн. - 385 129,04 грн.)

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, ОСОБА_1 завдано також матеріальну шкоду пов`язану з придбанням та оформленням нового автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на загальну суму 175 949,64 грн., оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди знищено новий автомобіль, який придбаний ним всього за 10 днів до ДТП - 17 січня 2019 року, згідно договору купівлі-продажу автомобіля № БІФ000365 -63882019 від 17.01.2019 року (а.с.12-16.)

Зокрема, спричинені ОСОБА_1 збитки, пов`язані з придбанням та оформленням автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 становлять: в сумі 31 754, 66 грн. - витрати на реєстрацію автомобіля та збір під час набуття права власності на автомобіль у Регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області ( а.с.36); в сумі 63 631,00 грн. - страховий платіж за перший рік дії договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18 січня 2019 року, укладеного з СК «Арсенал Страхування» (а.с. 17-22,31); в сумі 37 430,00 грн. - безумовна франшиза, яка згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019 не підлягає поверненню в розмірі 5% від страхової суми; в сумі 2 050,96 грн. - сума знецінення транспортного засобу;в сумі 5000 грн. - витрати пов`язані з оформленням кредитного договору №22019/2019 від 18.01.2019 року; в сумі 25 083,02 грн. - проценти за користування кредитом у період з лютого по травень 2019 року;в сумі 11 000 грн. - витрати пов`язані безпосередньо з ДТП; (транспортування транспортного засобу)(а.с.23-27,30-32).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо майнової шкоди, то за своєю правовою природою зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП є деліктним зобов`язанням. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 (далі - Постанова), передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи.

З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди.

Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди.

Щодо моральної шкоди, то за ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

В судовому засіданні, на підставі досліджених письмових доказів та встановлених ухвалою суду обставин, які доказуванню не підлягають, позивачем ОСОБА_1 доведено факт, розмір та вину відповідача ОСОБА_3 у спричиненні позивачу як власнику автомобіля матеріальної шкоди в розмірі 319 214 гривень 88 копійок внаслідок ДТП, що сталося 27.01.2019 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Також на підставі ст. 139 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 2500 гривень 00 копійок, оскільки вказана оцінка проведена експертом на замовлення позивача і оплачена останнім.

Також суд вважає доведеними в судовому засіданні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 25000 гривень, виходячи з вимог розумності та справедливості, з обставин ДТП та немайнових втрат, яких зазнав позивач, як власник пошкодженого під час ДТП автомобіля з вини відповідача.

Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, при цьому відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов з відповідними запереченнями та доказами не надав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог на загальну суму 344 214,88 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 139, 141, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 , в користь позивача - ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу в сумі 319 214 грн. 88 коп. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 , в користь позивача - ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 судові витрати по справі в сумі 26 475 грн. 11 коп., а саме: судовий збір в сумі 5 113 грн. 15 коп., вартість проведеної експертизи про визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, в сумі 2500 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 18 861 грн.96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя :