ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 639/4543/19

провадження № 22-ц/818/4448/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Сащенка І.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач суддя Жовтневого районного суду міста Харкова Єрмоленко Вікторія Борисівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 липня 2019 року в складі судді Шрамко Л.Л.,

у с т а н о в и в :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко Вікторії Борисівни про застосування судом позитивних дій по припиненню прямої дискримінації конституційного права на доступ до правосуддя та просила:

- відкрити судове провадження за її заявою від 08 липня 2019 року про застосування судом позитивних дій по припиненню прямої дискримінації конституційного права на доступ до правосуддя;

- скасувати дискримінаційну ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2019 року в складі судді Єрмоленко В.Б. та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції;

- застосувати позитивні дії по запобіганню та усуненню прямої дискредитації її прав на захист порушених прав судом першої інстанції в особі судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б., яка протизаконно відмовила у розгляді її антикорупційної заяви від 02 травня 2019 року з прийняттям незаконного рішення за її зверненням від 02 травня 2019 року;

- винести окрему ухвалу про кримінальні правопорушення, вчинені суддею Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_2 за ознаками, передбаченими частиною першою статті 364, статті 356, частиною першою статті 161 КК України, та передати її до Державного бюро розслідувань.

Заява мотивована тим, що вона подала до Жовтневого районного суду м. Харкова антикорупційну заяву від 02 травня 2019 року про поновлення її права на захист від корупційних правопорушень та відшкодування нанесеної шкоди виборними особами органу самоврядування, а саме місцевими депутатами Котлярівської сільської ради та секретарем даної ради Косіневською О.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2019 року в складі судді Єрмоленко В.Б. антикорупційну заяву Арзуманової Т.О. передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду. Зазначає, що вказаною ухвалою суддя Єрмоленко В.Б. створює їй перешкоди у реалізації захисту її прав і свобод від порушень і протиправних посягань у суді та завдає моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 липня 2019 року визначена підсудність вказаної цивільної справи Ленінському районному суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не мають цивільно-правового характеру, що виключає можливість вирішення справи у порядку ЦПК України.

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила: оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Ленінського районного суду м. Харкова для продовження розгляду; постановити ухвалу про відшкодування нанесеної їй діями судді Шрамко ОСОБА_3 Л. моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя Шрамко Л.Л. порушила її права на доступ до правосуддя та принципи верховенства права; в оскаржуваній ухвалі суддя не зазначила, в порядку якого судочинства слід розглядати її заяву.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б. про застосування судом позитивних дій по припиненню прямої дискримінації конституційного права на доступ до правосуддя, спричиненої ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2019 року в складі Єрмоленко В.Б.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» передбачено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз`яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1,7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

За таких обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов до судді не носить цивільно-правового характеру, що виключає можливість вирішення його у порядку ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Також не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги постановити ухвалу про відшкодування нанесеної ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої діями судді Шрамко Л.Л. в розмірі 50 000 грн.

За нормами ЦПК України позивач не наділений правом заявляти нові позовні вимоги на стадії апеляційного оскарження судового рішення.

А за правилами частини шостої статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова