Справа № 541/759/19
Номер провадження 2/541/599/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Пащенко Є.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку житлового будинку та скасування державної реєстрації права власності,

установив:

10 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказала, що вона є власницею Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яку придбала у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу. Сама ж ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2008 року по справі 2/1312/2008 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2008 року, виданого Першою миргородською ДНК за р.№1-3030 відповідачка ОСОБА_2 є власницею іншої Ѕ частини вищезазначеного будинку. Згідно технічного паспорту виготовленого 13 серпня 2014 року вказаний житловий будинок мав ступінь зносу 75%. 03липня 2018 року при обстеженні начальником ДКП «Миргородтехінвентаризація» будинку було встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 і прибудови до нього зруйновані повністю та на земельній ділянці відсутні будь-які споруди та конструктивні елементи. Таким чином, вона являється співвласницею житлового будинку та добудов до нього, які на даний час не існують. Земельна ділянка, на якому вказане майно було розташоване належить їй.

Не бажаючи бути співвласницею не існуючого майна, позивач звернулася до державного реєстратора виконавчого комітету Миргородської міської ради по питанню державної реєстрації припинення права власності на частку будинку, але їй було відмовлено по причині можливого порушення прав іншого співвласника будинку ОСОБА_2 у зв`язку з закриттям розділу Державного реєстру прав на реєстраційної справи на будинок. Інший співвласник не бажає подавати спільну заяву про припинення права власності на будинок. У зв`язку з чим просила суд припинити її право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію її права власності на цю частку будинку

В судовому засідання ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, проти їх задоволення не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с. 36).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділ реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.35).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 Ѕ частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на не приватизованій земельній ділянці площею 1000 кв.м., кадастровий номер :50:066:03:17, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.5). ОСОБА_3 поперла 17 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Відповідачка ОСОБА_2 є власницею іншої Ѕ частини вищезазначеного будинку, що підтверджується копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2008 року (а.с.9). Згідно технічного паспорту виготовленого 13 серпня 2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 мав ступінь зносу 75% (а.с.11-14). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,034 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :50:066:03:17(а.с.15-18). 03липня 2018 року при обстеженні начальником ДКП «Миргородтехінвентаризація» будинку було встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 і прибудови до нього зруйновані повністю та на земельній ділянці відсутні будь-які споруди та конструктивні елементи, що підтверджується актом обстеження від 03липня 2018 року № 417 (а.с.10). При звернення позивача до реєстраційної служби виконавчого комітету Миргородської міської ради по питанню державної реєстрації припинення права власності на частку будинку, останній було відмовлено по причині можливого порушення прав іншого співвласника будинку ОСОБА_2 у зв`язку з закриттям розділу Державного реєстру прав на реєстраційної справи на будинок (а.с.19).

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим та таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Вказана стаття не містить визначення поняття "знищення майна" та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру.

За таких обставин суд дійшов висновку, що знищення житлового будинкуАДРЕСА_1 є підставою для припинення права власності ОСОБА_1 на нього на підставі ст. 349 ЦК України, тому позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивач наполягає на не стягненні з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

На підставі, ст.ст. ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію її права власності на вказаний будинок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Суддя О. А. Городівський