У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби.

З позовної заяви судом встановлено, що в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем завдано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 4922,16 грн. у зв`язку з недоносом речового майна.

Підставою для звернення до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позивач зазначає ч.1 та ч.6 ст.28 ЦПК України, а саме, що позови, які виникають з трудових правовідносин та про відшкодування шкоди, заподіяну майну юридичних осіб, можуть пред`являтися за місцем знаходження юридичної особи.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації Купріянівської сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя враховує, що згідно ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладені норми та зміст спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з недоносом речового майна, суд приходить до висновку, що посилання представника позивача на ч.1 та ч.6 ст.28 ЦПК України щодо визначення підсудності за вибором позивача є хибними, оскільки відповідач проходив військову службу в лавах Національної гвардії України у Військовій частині НОМЕР_1 , а не перебував у трудових відносинах з позивачем, а речове майно, яке було видано відповідачу є не майном юридичної особи позивача, а речовим забезпеченням військовослужбовців, про що сам позивач і вказує у позовній заяві з посиланням на ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З урахуванням зазначеного та враховуючи зареєстроване місце проживання відповідача це адреса: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Вільнянського районного суду Запорізької області, то вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов передати за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області, оскільки дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, так як зареєстроване місце проживання відповідача це адреса, що територіально відноситься до Вільнянського району Запорізької області.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вільнянського району Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.І. Рибалко