гСправа № 358/555/19 Провадження № 2/358/389/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенко С.О.

за участю секретаря судового засідання Симоненко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Богуславської районної державної адміністрація Київської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Богуславського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у її сина ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 її син, ОСОБА_5 помер.

На протязі останніх років, її онук постійно проживає у неї та перебуває на повному її утриманні.

Відповідачка участі у вихованні дитини не приймає, кошти на його утримання не надає, таким чином повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали викладені у позовній заяві обставини та просили задовольнити.

Відповідачка, ОСОБА_3 , не з`явилась у судове засідання, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Богуславської РДА Київської області Калінська О.А., щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідачка по справі, ОСОБА_3 , самоусунулась від виховання сина ОСОБА_4 .. Останні роки взагалі не цікавиться розвитком дитини, матеріально не допомагає, дитина перебуває на повному утриманні баби, позивачки по справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є свекрухою відповідачки ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає з бабою, позивачем у справі, за адресою: АДРЕСА_1 , що ніким не заперечується.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із пояснень позивача, а також свідків, та досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідачка ухиляється від своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, та не приймає участі у її вихованні та утриманні, не проявляє батьківської турботи, хоча має таку можливість.

Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачкою батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню дитини належним чином, а показання допитаних в судовому засіданні свідків повністю підтверджують викладені в позовній заяві обставини щодо ухилення відповідачки від утримання та виховання її малолітньої дитини, залишивши її на піклування бабусі, позивача по справі.

Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що, дійсно, поведінка відповідачки вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо своєї дитини, не має бажання займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, слід позбавити відповідачку батьківських прав, що не позбавляє відповідачки можливості, у разі усунення встановлених судом обставин її ухилення від виховання та утримання дитини, порушувати перед судом питання про відновлення її батьківських прав, та, водночас, сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів малолітньої дитини, на її належне утримання, виховання та захист її інтересів позивачкою, у разі призначення її його опікуном.

Так, відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Частиною 1 ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частинами 2, 3 та 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Враховуючи вище викладене, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що слід встановити опіку над дитиною, яка позбавлена батьківських піклування та призначити опікуном його бабу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. ст.ст. 7, 12, 13, 76, 81,ч. 6 ст. 259, 263-265, 268, ч. 2 ст. 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2019 року.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко