Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"23" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що за договором купівлі-продажу 27.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаїновим Е.А. за реєстраційним №4257, є власником будинку АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаного будинку була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У будинку АДРЕСА_1 зареєстрована відповідачка - ОСОБА_2 , яка з 2006 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , який діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги та ордеру від 24.06.2019 року, у судове засідання не з`явилися, надали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, тричі не з`являлася до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подала, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу 27.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаїновим Е.А. за реєстраційним номером 4257, співвласниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що також підтверджується реєстраційним написом Маріупольського міського відділу комунального господарства №18749 від 08.06.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.01.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №110.

Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №089-29.02-00113 від 22.07.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , але з 2006 року, у будинку не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання від 20.06.2019 року, складеним комісією КСН «Річний».

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки, та підтвердили, що відповідачка по справі - ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з 2006 року, її особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідачка з 2006 року у будинку не проживає, її особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт