ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6707/19 Справа № 175/4438/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від дискримінації, що призвів до втрати творчих здібностей,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Теплоенерго», в якому просив зобов`язати КП «Теплоенерго» відшкодувати йому завдану моральну шкоду шляхом передачі йому у власність грошових коштів в сумі 60000 грн, що завдана актом дискримінації його права на захист споживача, права на повагу до його гідності, права на захист від неправомірних обмежень у формі утиску, права на захист від дискримінації, що розпочався 05.11.2018 року і тягнеться далі та призвів до суттєвого погіршення його творчих здібностей у формі втрати здатності створювати зображення лілій; зобов`язати КП «Теплоенерго» спростувати твердження про те, що він є боржником по відношенню до КП «Теплоенерго» шляхом надання йому належним чином оформленого службового документа, який свідчить про те, що він не є боржником по відношенню до КП «Теплоенерго» та не має договірних відносин з КП «Теплоенерго».

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Теплоенерго» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від дискримінації, що призвів до втрати творчих здібностей - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що між ним і відповідачем не існує договірних правовідносин, оскільки відповідний договір сторонами не укладався (погоджувався). Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано положення норм законодавства, якими обґрунтовані позовні вимоги.

КП «Теплоенерго» в порядку, передбаченому ст.360 ЦПК України, подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач посилається на безпідставність тверджень позивача про відсутність договірних правовідносин сторін у справі, оскільки згідно ст.512 ЦК України КП «Теплоенерго» є правонаступником МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», з яким 11 жовтня 2007 року позивач уклав договір за № 706-209098/01-Д про надання послуг з централізованого опалення. На підставі вищезазначеного договору позивач отримує послуги з централізованого опалення до теперішнього часу, про що свідчить відсутність звернення позивача у визначеному законом порядку з відмовою від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому вважає, що законно направленими позивачу рахунки на оплату наданих ними послуг.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» є комунальним підприємством, заснованим Дніпропетровською міською радою з метою забезпечення територіальної громади міста тепловою енергією. Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 19 липня 2017 року № 24/23 «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» кредиторську та дебіторську заборгованість споживачів КП «Дніпровські міські теплові мережі» передано на баланс КП «Теплоенерго» виконавцем послуг є КП «Теплоенерго». Відповідно з листопада 2017 року інформація про кредиторську та дебіторську заборгованість споживачів КП «Дніпровські міські теплові мережі» обліковується на балансі КП «Теплоенерго». Інформація про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» було розміщено на офіційному веб-порталі в мережі Інтернет - dniprorada.gov.ua Дніпровської міської ради та у офіційному друкованому виданні «Наше місто».

Заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 , закріпленому за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_1 та члени його родини, складає станом на 01 лютого 2019 року 21 886,48 грн (а.с.30).

З жовтня 2012 року ОСОБА_1 не сплачує за надані послуги з централізованого опалення.

11 жовтня 2007 року між МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» та ОСОБА_1 було укладено договір за № 706-209098/01-Д про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

11 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» ДМР із заявою про відмову від послуг та розірвання договору не зазначивши причини його розірвання, в зв`язку з чим заявнику було надіслано відповідь та роз`яснено порядок відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

ОСОБА_1 не звертався по КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради з витягом з протоколу позитивного рішення про відключення квартири АДРЕСА_2 від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення.

Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

З урахуванням того, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не є розірваним, ОСОБА_1 продовжує отримувати послуги з надання централізованого опалення, відповідачем нараховано заборгованість зі сплати отриманих послуг з урахуванням заборгованості перед МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» ДМР.

Встановивши вищезазначені обставини у справі на підставі ст.20 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 23, 510, 1167 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що між ним з відповідачем не існує договірних правовідносин, оскільки відповідний договір сторонами не укладався (погоджувався), не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, повторюють зміст позовних вимог, а тому повторного правового аналізу не потребують, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , яка обліковується на балансі КП «Теплоенерго» та є невід`ємною частиною системи опалення будинку, на яку була подана теплова енергія, що свідчить про виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо надання послуг централізованого опалення. У випадку, якщо позивач не має наміру отримувати послуги з централізованого опалення, то відповідно до пунктів 26, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630) відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року по справі № 6-1706цс15. Пункт 25 Правил 630 встановлює, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Жодних даних про відключення квартири АДРЕСА_2 від централізованого опалення, у встановленим законодавством порядку, матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано положення норм законодавства, якими обґрунтовано позовні вимоги, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Судом першої інстанції в межах позовних вимог не встановлено порушень прав позивача, тому підстав для застосування наведених в позові норм матеріального права у даному випадку немає.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова