Справа 431/1461/19
Провадження 2/431/506/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 28.02.2013 року уклали договір купівлі продаж будинку та земельної ділянки площею 0,2427 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1160 та земельної ділянки, 0,47 га, розташованої на території Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:1180.

Просить суд визнати укладеним договір купівлі продажу земельної ділянки, та визнати за ним право власності на земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайт судової влади.

У зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору купівлі продажу від 28.02.2013 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями і зобов`язується передати сплатити обговорену суму. Предметом в цьому договорі зазначено житловий будинок і земельна ділянка. Продаж майна за домовленістю вчиняється за 47000 грн.

Згідно свідоцтва про на право власності на нерухоме майно на земельну ділянку серії земельна ділянка площею 0,2427 га, яка розташована на території Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області, належить ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про на право власності на нерухоме майно на земельну ділянку серії земельна ділянка площею 0,47 га, яка розташована на території Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області, належить ОСОБА_2

Сторони мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Основоположні принципи здійснення прав власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Судом встановлено, факт ухилення однієї сторони від нотаріального посвідчення правочину, втрачена можливість його нотаріального посвідчення

Враховуючи вищевикладене, наявність законних підстав для задоволення позову, а також те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вважає позовні вимоги - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 82, 200, 206, 258, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсної та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2427 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна дідяка) кадастровий номер :02:001:1160, право власності на земельну ділянку площею 0,47 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:001:1180

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олійник С.В.