Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30.09.2019 Справа №607/16472/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області :

-в складі головуючого судді Грицай К.М.,

-за участі секретаря судового засідання Стус К.І.,

-учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є співвласником зазначеної квартири, що належить йому на праві спільної часткової власності. Відповідач по справі з 13.09.2016року зареєстрована у квартирі, однак фактично ніколи не проживала в ній, її речі та майно відсутні, вона не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Крічфалучій Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, про що свідчить судова повістка, повернута на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є сином позивача, повідомив суду, що проживає у вищезазначеній квартирі, відповідач фактично не проживала в квартирі, а тільки була зареєстрована, особисті речі її відсутні.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що відповідач у справі його колишня дружина, шлюб з якою розірвано, фактично ніколи не проживала у цій квартирі, її речі там відсутні, як йому відомо вона знаходиться за кордоном.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським БТІ 25.07.2006року, за реєстром № 39451, позивачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до будинкової книги відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 13.09.2016року.

Із Акту від 05.07.2019 року, складеного комісією ДП «Дружба сервіс житло, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак за даною адресою не проживає. Вказаний акт засвідчений підписами двох сусідів.

Поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтверджено відсутність відповідача ОСОБА_3 більше року у квартирі АДРЕСА_1 , місце її перебування невідоме.

Відповідно до частини четвертої статті 156 Житлового кодексу УРСР, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За нормами частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі понад один рік. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірній квартирі чи наявності перешкод у користуванні житлом суду надано не було.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачем заявлено витрати на правничу допомогу в сумі 6600 грн. на підтвердження яких надано договір про надання правової допомоги від 08.07.2019 року, розрахунок вартості послуг адвоката від 08.07.2019року, копію прибуткового касового ордера №4 від 09.07.2019року, акт наданих послуг від 08.07.2019року, довідку від 09.07.2019року про підтвердження сплати наданих послууг.

Згідно висновку щодо застосування норм права, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказані витрати підтверджуються за наявності договору доручення або про надання правової допомоги, акта приймання-передачі виконаних робіт та документів, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивачем та його представником надано прибутковий касовий ордер, однак на підтвердження оплати не надано квитанцію до прибуткового касового ордера або платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тому дані вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 200, 223, 263, 265, 268, 280, 354Цивільного процесуального кодексу України,ст.405 Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що стратила право на користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Треті особи: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).

ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Головуючий суддяК. М. Грицай