Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 757/2194/15-ц

провадження № 61-15680св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - житлово-будівельний кооператив «Радянський медик»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Київська міська рада,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Порохняк Алла Василівна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Радянський медик» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року у складі судді Писанець В. А. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Немировської О. В., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року житлово-будівельний кооператив «Радянський медик» (далі - ЖБК «Радянський медик») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Київської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Порохняк А. В., Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на квартиру.

Позовна заява мотивована тим, що ордер на спірну квартиру був виданий ОСОБА_5 , який був членом кооперативу, проте ним не був внесений в повному обсязі пайовий внесок та не набуто право власності у встановленому законом порядку. Тому вказана квартира є власністю житлово-будівельного кооперативу. Однак, кооперативу стало відомо, що на підставі підробленого судового рішення право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 , а згодом нею відчужено за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що квартира вибувала з власності кооперативу без його волі, а тому просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29 травня 2014 року та рішення від 29 травня 2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Порохняк A. B. , про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру; визнати за ЖБК «Радянський медик» право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як забудовником.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_5 , будучи членом ЖБК «Радянський медик», виконав всі обов`язки, що були покладені на нього, зокрема, отримав житлове приміщення у відповідності до внесеного паю, одержав відповідний ордер на житлове приміщення, а тому відсутні правові підстави, які б породжували у ЖБК «Радянський медик» право вимоги захисту майнового права щодо спірної квартири.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ЖБК «Радянський медик» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 не було сплачено пай у повному обсязі, а тому квартира є власністю житло-будівельного кооперативу; судами не враховано пунктів 11, 13 Положення про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджене постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 квітня 1984 року № 514 (далі - Положення).

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшли пояснення-заперечення, у яких ЖБК «Радянський медик» підтримав касаційну скаргу, а також просив постановити окрему ухвалу та призначити судовий розгляд справи за участю учасників справи.

Оскільки згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, відсутні підстави для розгляду справи у судовому засіданні за участю учасників справи.

Статтею 420 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частини восьмої статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Згідно з частиною десятою статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Правові підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що ЖБК «Радянський медик» організований 19 листопада 1955 року з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного п`ятиповерхового житлового будинку на 40 квартир за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Будинок зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (т. 1 а. с. 6-22).

Виконавчий комітет Київської міської Ради депутатів трудящих житлове приміщення надав ОСОБА_5 ордер від 16 жовтня 1959 року № 126683 на квартиру АДРЕСА_3 на даний час адреса: АДРЕСА_2 ) Підставою видачі ордеру вказано рішення Виконкому Київської міської ради від 06 жовтня 1959 року № 1625 (т. 1 а. с. 158).

ОСОБА_5 був прийнятий в члени ЖБК «Радянський медик» 20 березня 1959 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть від 21 лютого 2012 року видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві, т. 1 а. с. 23).

Із договору купівлі-продажу від 29 травня 2014 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року (справа № 757/9517/13-ц). Внаслідок укладення цього договору право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_1 , про що внесені дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а. с. 199-229).

Листом Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року № 1182/15 повідомлено, що судового рішення від 07 жовтня 2013 у справі № 757/9517/13-ц, яким визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 не ухвалювалось. За цим номером зареєстровано цивільну справу щодо виконання судового доручення (т. 1 а. с. 91).

Згідно з ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року Остапчук Т. В. , ця справа нею не розглядалась та відповідне рішення не ухвалювалось (т. 2 а. с. 220), а з матеріалів справи видно, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року у справі № 757/9517/13-ц, яке вказано під головуванням судді Остапчук Т. В., у встановленому законом порядку не ухвалювалась і справа щодо права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру не розглядалась цим судом.

Суд установив, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 358 КК України «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів» (т. 2 а. с. 191).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 3 ЦПК України, статей 15, 16 ЦК України право на судовий захист виникає у разі наявності порушення свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Інститут викупу вперше був запроваджений Законом СРСР «Про власність в СРСР» від 06 березня 1990 року, а згодом закріплений у Законі України «Про власність» від 07 лютого 1991 року. Відповідно до частини першої статті 15 цього Закону, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, моментом виникнення права власності на таке майно є момент фактичного внесення платежів на погашення кредиту, використаного на будівництво квартири чи іншого об`єкта.

Аналогічні положення були внесені і в Закон України «Про кооперацію» 04 червня 2009 року. Так, згідно з частиною другою статті 19-1 цього Закону у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій взяли до уваги довідки про перерахунок платежів здійснених ОСОБА_5 на загальну суму 66 000,00 крб (т. 1 а. с. 189-190). Ці довідки видані банківською установою і місять її печатку.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційного суду визнали, що рахунок № НОМЕР_1 станом 1959 рік належав ЖБК «Радянський медик», і всі платежі здійснювались на цей рахунок. Матеріали справи не містять доказів на спростування цих обставин. Стороною позивача не надано власної бухгалтерської документації чи будь-яких банківських документів. У зв`язку з цим, саме лише твердження сторони позивача про фіктивність цих довідок не може бути прийнято до уваги суду.

Суди виходили з того, що згідно зі зведеною відомістю ЖБК «Радянський медик» станом на 01 липня 1985 року вартість квартири ОСОБА_5 визначена в розмірі 6 257,00 крб з урахування додаткової вартості. ЖБК «Радянський медик» видана довідка від 01 квітня 2013 року, згідно з якою вартість квартири становить 85 900,00 руб. З цієї суми пайова вартість квартири станом на 1982 рік складала 62 570,00 руб., а пайова вартість загально домових конструкцій - 23 330,00 руб. У довідці також вказано про здійснення ОСОБА_5 лише вступного внеску в розмірі 16 000,00 руб. Суд критично оцінює вказану довідку з огляду на те, що вона видана після смерті ОСОБА_5 , без наявності певної документації ЖБК «Радянський медик», що також було визнано представниками в судовому засіданні апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що Закон України «Про власність» не встановлював обов`язку вчинення певних дій для набуття права власності, встановлював лише умови здійснення повної оплати пайового внеску. Положення щодо здійснення державної реєстрації права власності на майно члена кооперативу і виникнення у зв`язку з цим права власності були введені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із запровадженням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 04 липня 2013 року № 402-VII. Цим Законом були внесені зміни до статті 19-1 Закону України «Про кооперацію». Тобто ці положення набули чинності після смерті ОСОБА_5 , а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Суди встановили, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_5 була відкрита лише за заявою ОСОБА_4 , однак рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 грудня 2012 року у справі № 290/16589/2012 за позовом ЖБК «Радянський медик» до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру встановлено, що спадкова справа не містить доказів наявності родинних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 181-183; т. 2 а. с. 152-191).

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з частиною третьою цієї норми законодавства спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

За відсутності законних спадкоємців майна померлого ОСОБА_5 , його спадкове майно може бути визнано відумерлим та перейти у власність територіальної громади. При цьому правові підстави для переходу прав власника від ОСОБА_5 до ЖБК «Радянський медик» на нерухоме майно - відсутні.

Встановивши, що ОСОБА_5 будучи членом ЖБК «Радянський медик», виконав всі обов`язки, що були покладені на нього, а різниця у сумах між визначеною ЖБК «Радянський медик» вартістю квартири і розміром сплачених внесків обґрунтовується проведеною грошовою реформою СРСР 1961 року, а той факт, що ОСОБА_5 не отримав довідку ЖБК «Радянський медик» про повну сплату пайового внеску та не здійснив реєстрацію права власності не може бути підставою для висновку про відсутність у нього права власності і, відповідно, належність цієї квартири ЖБК «Радянський медик», правильно застосувавши норми матеріального права суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем правових підстав, які б породжували у ЖБК «Радянський медик» право вимоги захисту майнового права щодо квартири АДРЕСА_1 та про відмову у позові.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 не було сплачено пай у повному обсязі, а тому квартира є власністю житло-будівельного кооперативу, а також про незастосування судами пунктів 11, 18 Положення не спростовують висновків судів та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу житлово-будівельний кооператив «Радянський медик» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко