233 № 233/4193/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі - головуючого судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу № 233/4193/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості»,
01.07.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором без номеру від 13.01.2007, укладеним між Банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 8500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного Договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів Банку.
Ухвалою суду від 17.09.2019 відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом з повідомленням сторін (а.с.89).
Позивач АТ КБ «Приватбанк» явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву з посиланням на підтримання позову та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті у спрощеному провадженні, належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 13.01.2007 між АТ КБ «Приватбанк» (з 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 був укладений Договір без номеру, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження волевиявлення щодо укладення з позивачем кредитного договору відповідачем підписана «Заява» (а.с.11,71), згідно з якою ОСОБА_1 ознайомився і згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку; висловив свою згоду на те, що ця заява разом з складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.
Згідно з довідкою «про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) » (а.с.49) з 16.01.2007 позичальнику був встановлений кредитний ліміт 1500,00 грн, з 09.07.2007 - 3500,00 грн, з 12.07.2007 - 3500,00 грн, з 28.03.2008 - 4000,00 грн, з 22.02.2011 - 6500,00 грн, з 23.05.2011 - 8500,00 грн, з 02.10.2011 - 6500,00 грн, з 14.05.2014 - 1200,00 грн, з 23.01.2016 - 900,71 грн, з 27.01.2016 - 900,71 грн.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого:
При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п.2.1.1.12.6 «Умов і Правил надання банківських послуг» на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, всановленому Тарифами Банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку (п.2.1.1.5.6), при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі, встановленому тарифами договору (п.2.1.1.7.6).
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов`язання за Договором не виконав, що ним не спростовано.
сума погашеної заборгованості за тілом кредиту - 558,77 грн,
заборгованість за простроченим тілом кредиту 889,82 грн,
заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 4150,00 грн,
а також заборгованість по судовим штрафам - 2314,59 грн.
Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований.
По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені, а також штрафів, виходячи з такого:
02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).
Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».
Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1 за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області.
Місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За наведених підстав суд уважає вимоги стягнення пені, а також штрафів необґрунтованими.
Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 10.05.2019 р. визначений судом в розмірі 889,82 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту).
Тож позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, в частині вимог стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, штрафів у задоволенні позову належить відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4,41 грн, виходячи з такого розрахунку:
1921,00 грн * 0,23% = 4,41 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 279, 280-282, 141 ЦПК України, суд
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
«про стягнення заборгованості» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором без номеру від 13.01.2007 станом на 10.05.2019 в розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 82 коп. (заборгованості за простроченим тілом кредиту),
а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 (чотири) грн 00 коп.
В задоволенні позову в частині вимог стягнення заборгованості за пенею, а також штрафів - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя