Справа № 199/1761/19
(2/199/2050/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

«15» жовтня 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження при заочному розгляді справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано, та після розірвання шлюбу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманні доньки, у зв`язку з чим позивач звернулася із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, та рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 р. позовні вимоги були задоволенні повністю: стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 3000,00 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 22 листопада 2018 року Амур-Нижньодніпровським ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 57755024 з виконання зазначеного судового рішення: за весь період стягнення аліментів відповідач не виявляв бажання налагодити відносини з донькою, фактично він зник з життя Аріни, не виявляв бажання зустрітися, поспілкуватися, надати якусь допомогу (відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої виконавчою службою, станом на 01 березня 2019 р. у відповідача існує заборгованість в розмірі 37 161, 24 грн.).

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, ОСОБА_4 зареєстрована та постійно проживає з позивачкою в квартирі АДРЕСА_1 ; дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №694 Святошинського району м. Києва з 17 жовтня 2018 р., та відповідно до наданої ДНЗ довідки від 07 лютого 2019 р. вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивач. За час перебування дитини в ДНЗ відповідач у ДНЗ не з`являвся та участі у вихованні не приймав.

На переконання позивача, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, та що в силу ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб не скористалися правом брати участь у судових засіданнях, в окремо поданих суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, сторони в даній справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Дитина мешкає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 03.06.2019 умови проживання задовільні, в квартирі чисто, наявний ремонт, квартира мебльована, наявна необхідна побутова техніка. Дитина з мамою займають окрему кімнату, де є розкладний диван, наявні іграшки, наявний дитячий одяг, який зберігається в шафі купе, дитяча література, телевізор.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2018 шлюб, зареєстрований між сторонами в даній справі 22.09.2015 р., був розірваний; рішення набрало законної сили 04.05.2018, що підтверджується відповідним рішенням.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття були задоволенні повністю: з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 3000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується відповідним рішенням суду.

Рішення суду було пред`явлено до виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018; розмір заборгованості відповідача по аліментах станом на 01.03.2019 становить 37 161,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем Кравченко Ю.О.

Розрахунком державного виконавця Кравченко Ю.О. встановлений станом на 01.07.2019 р. розмір заборгованості відповідача по аліментах на утримання дитини в сумі 49 161,24 грн.

ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад №694 Святошинського району м. Києва з 17.10.2018 р., що підтверджується відповідною довідкою з цього навчального закладу. Згідно з даною довідкою, виховання та доглядом за дитиною займається мама ОСОБА_1 , за час перебування дитини в ДНЗ батько ОСОБА_5 - ОСОБА_2 у дошкільному закладі не з`являвся та участі у вихованні доньки не приймав.

ОСОБА_3 перебуває під наглядом медичного закладу КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Святошинського району м. Києва з народження, підписана декларація про надання медичних послуг з лікарем педіатром ОСОБА_6 , що підтверджується відповіддю з зазначеного КНП від 21.02.2019 №265.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2019 р., позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 є недоцільним, що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до висновку від 12.07.2019 р. з метою з`ясування думки батька дитини, громадянина ОСОБА_2 , працівники служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації зробили запит до служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі Ради. Було з`ясовано, що фактичне місце проживання громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . При спілкуванні з працівниками служби, громадянин ОСОБА_2 повідомив, що не знав про слухання справи щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , а також щодо стягнення з нього аліментів на користь громадянки ОСОБА_1 для утримання малолітньої дочки. Також батько дитини повідомив, що дуже рідко спілкується з дочкою через далеку відстань та непорозуміння з батьками громадянки ОСОБА_1 Батько зазначив, що він проти позбавлення його батьківських прав оскільки любить свою дочку. В телефонній бесіді з працівниками служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації громадянин ОСОБА_2 повідомив, що заперечує проти позовних вимог громадянки ОСОБА_1 щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_7 , 2016 року народження. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації він не має можливості приїхати, оскільки його не відпускають з роботи.

Відповідно до протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 08.07.2019 адвокатом Бондар А.В. опитаний ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ) пояснив, що він є близьким другом сім`ї ОСОБА_1 , стосовно її чоловіка ОСОБА_2 , то він веде аморальний спосіб життя, дітьми не займався. Після розлучення (з січня 2018 р. по сьогоднішній день) він його не бачив, до доньки не приїздив, її життям не цікавився. Вихованням дитини займається тільки мама.

Відповідно до протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 08.07.2019 адвокатом Бондар А.В. опитана ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ), яка повідомила, що є близькою подругою ОСОБА_1 , після розлучення з ОСОБА_2 він припинив цікавитися та приймати участь у вихованні спільної дитини. З січня 2018 р. по сьогоднішній день ОСОБА_2 жодного разу не з`явився, матеріально не допомагає, зі святами не вітає, дівчинкою повністю займається мама ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 08.07.2019 адвокатом Бондар А.В. опитаний ОСОБА_10 ( АДРЕСА_6 ) пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 , за час проживання чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 часто бачив його нетверезим, неохайним, дитиною Аріною займалась мама та бабуся, за останні два роки ОСОБА_10 ОСОБА_2 жодного разу не бачив, донькою на даний час займається повністю мама. Дитина охайно одягнута, вихована, її мати кожного дня водить її на прогулянки та в дитячий садочок.

Відповідно до протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 08.07.2019 адвокатом Бондар А.В. опитана ОСОБА_11 ( АДРЕСА_7 ) повідомила, що є сусідкою ОСОБА_1 , колишнього чоловіка останньої вона майже 2 роки не бачила, з дівчинкою тим паче. Дитиною займається мама ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 08.07.2019 адвокатом Бондар А.В. опитаний Дробина В ОСОБА_12 ( АДРЕСА_8 ) повідомив, що є сусідом ОСОБА_1 4 ОСОБА_2 не бачив майже 2 роки (з січня 2018 р. по даний час), до дитини він не приїжджає, донькою займається тільки мама.

Аналогічний зміст викладений зазначеними вище особами у письмових заявах до Відділу захисту прав, сім`ї та дітей Святошинського району м. Києва, копії яких надані суду.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 та ч. 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_7 з боку її батька встановлено судом на підставі наступних письмових доказів, наданих позивачем в порядку ч. 1 ст. 81 ЦПК України:

-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно з яким у виконавчому провадженні, відкритому 22.11.2018 р., станом на 01.07.2019 р. розмір заборгованості відповідача по аліментах на утримання дитини ОСОБА_7 становить 49 161,24 грн.,

-а також наступним письмовим доказом: довідкою з ДНЗ: ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад №694 Святошинського району м. Києва з 17.10.2018 р. Згідно з даною довідкою, виховання та доглядом за дитиною займається мама ОСОБА_1 , за час перебування дитини в ДНЗ батько ОСОБА_5 - ОСОБА_2 у дошкільному закладі не з`являвся та участі у вихованні доньки не приймав.

З приводу наданого позивачем письмового доказу - висновку органу опіки та піклування, згідно з яким позбавлення батьківських прав відповідача визнано недоцільним, то суд не погоджується із ним, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Згідно з наданим суду висновком органу опіки та піклування «при спілкуванні з працівниками служби, громадянин ОСОБА_2 повідомив, що не знав про слухання справи щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , а також щодо стягнення з нього аліментів на користь громадянки ОСОБА_1 для утримання малолітньої дочки. Також батько дитини повідомив, що дуже рідко спілкується з дочкою через далеку відстань та непорозуміння з батьками громадянки ОСОБА_1 Батько зазначив, що він проти позбавлення його батьківських прав оскільки любить свою дочку. В телефонній бесіді з працівниками служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації громадянин ОСОБА_2 повідомив, що заперечує проти позовних вимог громадянки ОСОБА_1 щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_7 , 2016 року народження. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації він не має можливості приїхати, оскільки його не відпускають з роботи».

Виходячи зі змісту наданого висновку, відповідач обізнаний про розгляд справи судом, втім, для сплати аліментів на утримання дитини його відстань від дитини та її матері не має жодного значення, але розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні, відкритому 22.11.2018 р., на утримання дитини ОСОБА_7 збільшується та станом на 01.07.2019 р. становить 49 161,24 грн.

Згідно з даним висновком відповідач не надав доказів про випадки сплати ним особисто позивачу аліментів на утримання дитини.

Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58 Рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 р. «Хант проти України»).

Втім, в даній справі, будучи обізнаним про розгляд справи судом, та, заперечуючи проти позбавлення батьківських прав в телефонній розмові із працівником органу опіки та піклування у липні 2019 р., ОСОБА_2 станом на 15.10.2019 не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву на позов, не вчинив дій для з`явлення до суду задля отримання відповідної інформації щодо справи, не вчинив дій з отримання судових повісток, не повідомив суд про характер своєї роботи (якщо така є) та про зручні часи для відвідування суду тощо, враховуючи доступність інформації про стан розгляду судових справ.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, яка місце в результаті винної поведінки батька дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, тому позов підлягає задоволенню.

Щодо наданих позивачем письмових доказів протоколів опитування адвокатом особи за її згодою, то суд не бере їх до уваги, оскільки останні не є допустимими.

За ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи (ч. 1 с. 69 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Втім, позивачем не була подана заява про витребування доказів (про допит свідків), за наявності якої суд міг би дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за наявності поважних причин, та на підставі їх показань встановити обставини, що обґрунтовують вимоги учасників справи (позивача).

Щодо розподілу судових витрат, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави (провадження у справі відкрито при несплаченому позивачем судовому зборі).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) в дохід держави судові витрати (судовий збір) в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Дата виготовлення повного судового рішення 25 жовтня 2019 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

15.10.2019