РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11844/19

Провадження № 2/643/4336/19

09.08.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді- Майстренко О.М. , за участю секретаря судових засідань Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки житлового будинку,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення їй в натурі зі спільної часткової власності 95/1200 частин житлового будинку літ. А-1, загальною площею 166 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за нею право власності на житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з частини житлового будинку літ. А-1, а саме кімнати 1-4, площею 17,3 м2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником 95/1200 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Інші частки зазначеного будинку належать відповідачам, в пропорціях 180/600 частин та 135/600 частин - ОСОБА_2 , 95/600 частин - ОСОБА_3 , 95/600 частин - ОСОБА_4 , 95/1200 частин- ОСОБА_5 , відповідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1057659 від 05.04.2019. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено Договір довічного утримання від 16 січня 2001 року, за яким останній належить частка ОСОБА_2 у згаданому будинку 185 АДРЕСА_2 600 та 135/600.

За даними Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , від 28 травня 2019 року, загальна площа спірного житлового будинку, співвласником якого є позивачка ОСОБА_1 , складає 166 м2.Частина позивачки становить 17,3 кв.м.

Спільне користування житловим будинком на даний час є неможливим , між співвласниками виникають суперечки з приводу порядку користування і володіння будинком .Угоди про спосіб виділення частки позивачки із загального майна не досягнуто. Кожен із співвласників використовує окремі кімнати будинку та окремі допоміжні приміщення .

Позивачка, пояснюючи причини звернення до суду, зазначила, що зацікавлена у відчуженні належної їй частки нерухомого майна, проте через небажання решти співвласників реалізувати своє первісне право на придбання її частки, обмежена в можливості реалізувати свої права як власника майна, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, свій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась , позов ОСОБА_1 підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились , про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 95/1200 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ,виданого 12.03.2001 року виданого 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою , реєстровий № 1-527.

180/600 частин та 135/600 частин зазначеного будинку належать - ОСОБА_2 , 95/600 частин - ОСОБА_3 , 95/600 частин - ОСОБА_4 , 95/1200 частин- ОСОБА_5 , відповідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1057659 від 05.04.2019.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено Договір довічного утримання від 16 січня 2001 року, за яким останній належить частка ОСОБА_2 у спірному будинку 185/600 частин та 135/600 частин .

За даними Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , від 28 травня 2019 року, загальна площа спірного житлового будинку, співвласником якого є позивачка ОСОБА_1 , складає 166 м2.

Судом встановлено, що посилання позивачки на те, що порушуються її права як власника майна, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та були визнані відповідачем ОСОБА_5 в заяві про визнання позовних вимог.

Співвласники спірного житлового будинку належні їм приміщення використовують на власний розсуд, кожен з співвласників використовує окремі кімнати будинку, та окремі допоміжні приміщення, спільне користування будинком не провадиться та не вбачається можливим. Між учасниками справи не було досягнуто угоди про поділ будинку в натурі і не вбачається можливим її укладення в майбутньому, що унеможливлює інший спосіб вирішення ситуації що склалась та призводить до порушення законних прав та інтересів позивача як власника майна.

Відповідно до положень статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а частина 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в частині 1 статті 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому частиною 3 статті 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

З урахуванням зазначених обставин, керуючись ст..316,317,19,321,364 ЦК України ,ст.41 Конституції України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити в натурі в приватну власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі спільної часткової власності 95/1200 частин житлового будинку літ. А-1, загальною площею 166 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з частини житлового будинку літ. А-1, а саме кімнати 1-4, площею 17,3 м2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційної інстанції , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.