печерський районний суд міста києва
Справа № 210/5015/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2019 справу за вказаним позовом направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Перевіривши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, встановлено наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог, позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору, оскільки він вважає, що звільнений від сплати судового збору на підставі положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав та на підставі положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається із змісту позовної заяви, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають із підстав, пов`язаних з виконанням судового рішення та поворотом його виконання, що не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За таких обставин, вказані спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а посилання позивача на вказані норми закону носять формальний характер та застосовані позивачем лише як підстава для уникнення вимоги щодо сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому підстави для звільнення позивача від сплати судового збору у відповідності до норм ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Крім того, в позовній заяві позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного її доходу за попередній календарний рік.

Згідно положень ч.1. ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За таких обставин, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі вищевказаних положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць установлено у розмірі - 1921,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи із змісту позовної заяви вона містить дві вимоги немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно подати документ про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн., як за дві вимоги немайнового характеру.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-259, 260-261, 293-294, 353 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Новак