22-ц/804/2287/19
2-1285/05

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 2-1285/05

Номер провадження 22-ц/804/2287/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Попової С.А.,Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.

сторони :

заявник - ОСОБА_1

боржник - ОСОБА_2

заінтересована особа - Великоновосілківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, у складі судді Дочинець С.І.,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Великоновосілківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Пирога С.М. Просила визнати неправомірним рішення державного виконавця Великоновосілківського районного відділу ДВС Пирога С.М. щодо закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину та зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження. Крім того, визнати неправомірними дії державного виконавця Пирога С.М. у частині не надання копії постанови про закінчення виконавчого провадження, а також дії щодо порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», які полягали у неповному розгляді заяви ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року та ненаданні витребуваних документів.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Пирога С.М., третя особа - ОСОБА_2 , відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити її скаргу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу, в порядку визначеному ст.360 ЦПК України, не подано.

В судове засідання суду апеляційної інстанції Пічахчі К.Д. та представник Великоновосілківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина перша статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим(ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Судом встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення розпочато з 15 вересня 2005 року (а.с. 9, 20-21).

Згідно витягу з ВП-спецрозділ від 26 червня 2018 року, виконавчий лист №2-1285 від 17 жовтня 2005 року, виданий Великоновосілківським районним судом Донецької області, 18 жовтня 2005 року надійшов до Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Постановою старшого державного виконавця від 19 жовтня 2005 року відкрито провадження №1439767 з виконання вищезазначеного виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини.

Виконавче провадження №1439767 було закінчено 06 грудня 2007 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с. 22).

10 січня 2019 року ОСОБА_1 зверталася до начальника Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області Пирог С.М. з заявою про надіслання на її адресу належно завіреної копії про відкриття та закриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1285, виданим 17 жовтня 2005 року Великоновосілківським районним судом Донецької області, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, якщо таке є в наявності. Одночасно ОСОБА_1 просила надіслати їй належним чином завірену довідку-розрахунок про фактично сплачені аліменти ОСОБА_2 за період з 15 вересня 2005 року по 10 січня 2019 року (а.с. 25).

Листом Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №14.38-332/147 від 10 січня 2019 року, ОСОБА_1 повідомлено, що виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на виконанні у відділі немає, у зв`язку з чим надати запитувану довідку-розрахунок про фактично сплачені аліменти немає можливості (а.с. 26).

Згідно інформаційного листа Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №1059 від 13 березня 2019 року, виконавче провадження №1439767 з виконання виконавчого листа №2-1285, виданого 17 жовтня 2005 року Великоновосілківським районним судом Донецької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини, щомісячно, на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 12 березня 2019 року на виконанні немає. Загальний строк зберігання виконавчих проваджень відповідно до Інструкції з діловодства в органах ДВС становить 3 роки (а.с. 104).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що закриття виконавчого провадження проведено з порушенням закону, оскільки аліменти на дитину повинні були бути стягнуті до 09 березня 2022 року, однак заявник пропустила строки на оскарження дій державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження; невидача їй постанови про відкриття та закриття виконавчого провадження обумовлена об`єктивними причинами відсутності виконавчого провадження; заявником не доведено факт неправомірності дій державного виконавця при наданні відповіді на її звернення щодо надання копії постанови про відкриття і закриття виконавчого провадження у справі про стягнення аліментів та проведенні розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Так, згідно ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Такі скарги розглядаються в порядку, передбаченому ст.ст. 447-450 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга на дії державного виконавця може бути подана протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її пав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі справи, до скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, яка надійшла до суду заявник подала інформації ВП спецпідрозділ від 26 червня 2018 року, з якої вбачається, що виконавче провадження №1439767 було закінчено 06 грудня 2007 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с. 22).

Отже, звертаючись до суду зі скаргою 18 січня 2019 року, заявник пропустила встановлені законом строки для оскарження рішення, дій та бездіяльності Великоновосілківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а тому рішення суду про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , в цій частині, є обґрунтованим.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що про порушене право вона дізналася тільки у січня 2019 року є неспроможними та недоведеними, оскільки відомості з ВП - спецпідрозділ з датою надання інформації 26 червня 2018 року ОСОБА_1 особисто додала до матеріалів справи, зазначивши його у додатках до скарги (а.с.19).

Зважаючи на те, що порушене право ОСОБА_1 на отримання аліментів з ОСОБА_2 на утримання дочки фактично поновлено шляхом видачі їй дубліката виконавчого листа за її зверненням до суду на підставі роз`яснень Великоновосілківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10 січня 2019 року, колегія вважає, що наведені доводи апеляційної скарги, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки інших доводів щодо незаконності судового рішення від 24 червня 2019 року апеляційна скарга не містить, то, дотримуючись принципу диспозитивності та пропорційності, колегія суддів не вбачає підстав для аналізу висновків суду першої інстанції за рештою вимог ОСОБА_1

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 21 жовтня 2019 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А.Попова

Т.Б. Ткаченко

Оскільки виконавче провадження у……відсутнє, що не спростовано заявником, вимоги ОСОБА_7 про визнання неправомірними дій по невидачі постанови про відкриття виконавчого провадження та його закриття , правильно визнані судом першої інстанції необґрунтованими з наведенням відповідних мотивів такого рішення.

Листом Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №14.38-332/147 від 10 січня 2019 року, ОСОБА_1 повідомлено, що виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини, щомісячно, на виконанні у відділі не має, у зв`язку з чим надати запитувану довідку-розрахунок про фактично сплачені аліменти не має можливості (а.с. 26).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвалу суду підлягає скас уванню у звязкуз порушенням положень ст..18 Закону україни «Про виконавче провадежнян» у вигляді неповним відповіддю на звернення від 10 січня 2019 ркоу апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки за відсутності виконавчого провадження деражвний виконавцеь позбавлений об`єктивної можливості видати довідку про розмір заборгованосотіза алементами.

Подальші дії ОСОБА_1 , а саме,зверення із заявою про видачу дублікаат виконавчого листа із задоволенням цих вимог стягувача, свідчать про теЯ, що заявник погодилася з дводами ВДВС і її порушене право фактично захищено у встановлений законом спосіб.