Справа №635/1439/17
Провадження по справі №2/635/903/2019

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

за участю представника позивача - Каленської Н.В.

відповідача - ОСОБА_1

представників відповідачів - Скробот В. ОСОБА_2 .

Фоменко Н ОСОБА_3 Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, код ЄДРПОУ 0439667, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Центральна, 1, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, , юридична адреса: м.Харків, вул.Космічна, 21 про визнання незаконним та скасування рішення Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, визнання незаконним та скасування запису про проведену державну реєстрацію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа - Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області, код ЄДРПОУ 0439667, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Центральна, 1 про поновлення порушеного права та спонукання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом де вказує, що відповідач є її сусідом. З 1965 року вона користується земельною ділянкою АДРЕСА_1 . Після того, як відповідач приватизував належну йому земельну ділянку АДРЕСА_2 частина належних їй забудов, а саме - колодязь, знаходяться на ділянці відповідача. Останній перешкоджає користуватися належним їй майном. Тому просила визнати недійсним акт обміру та погодження меж земельної ділянки АДРЕСА_2 , скасувати рішення Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області щодо виділення відповідачеві земельної ділянки АДРЕСА_2 , скасувати Державний акт на право власності на земельні ділянки №:00: НОМЕР_3 : НОМЕР_4 та №:00 НОМЕР_3 : НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 , скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на зазначені земельні ділянки.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року позов ОСОБА_4 було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів зі дня отримання копії ухвали. Позивач недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунула у встановлений строк.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду.

15 травня 2017 року позивач подала уточнену позову заяву в якій крім раніш пред`явлених позовних вимог просила також скасувати кадастрові номери, надані земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 .

01 червня 2017 року від Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 через їх безпідставність.

29 серпня 2017 року ОСОБА_4 було збільшено позовні вимоги і позивач, окрім заявлених раніш позовних вимог просила також визнати протиправним самовільне зайняття ОСОБА_1 належної їй земельно ділянки та спорудження на ній господарських будівель, зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати самовільно збудовані паркан та господарські будівлі та відновити межі земельних ділянок.

04 вересня 2017 року від ОСОБА_1 до суду надійшла зустрічна позовна заява в якій він зазначає, що дійсно є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0049 та :00:001:0050 за адресою: АДРЕСА_3 . На час звернення його до суду ОСОБА_4 на належній йому земельній ділянці :00:001:0050 самовільно побудувала паркан, здійснивши тим самим самовільний захват частини його земельної ділянки. В добровільному порядку ОСОБА_4 на вирішення спору, який виник між ними, не погоджується. Тому просив поновити йому право власності на спірну земельну ділянку, зобов`язавши відповідача перенести побудований паркан в довжину на 40 метрів та в глибину земельної ділянки АДРЕСА_3 на 1,78 метри.

У той же день ОСОБА_1 до суду подані письмові заперечення проти позову ОСОБА_4 , в яких він просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 через його безпідставність та необгрунтованість.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2018 року позов ОСОБА_4 було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. У встановлені строки позивач усунула вказані в ухвалі недоліки.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до суду з клопотання про призначення по справі експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року клопотання сторін було задоволено і по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, а провадження по справі зупинено до отримання висновків експертів.

03 січня 2019 року справа повернулась до суду з висновком експерта.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 січня 2019 року провадження по справі було відновлено.

25 лютого 2019 року від ГУ Держгеокадастру в Харківській області до суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_4 , посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

26 березня 2019 року ОСОБА_4 було подано уточнену позовну заяву в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29.01.2015 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим № НОМЕР_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а також визнати незаконним та скасувати запис про проведену державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки.

06 червня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшов письмовий відзив на уточнену позовну заяву де він просив відмовити позивачеві в задоволенні позову через його безпідставність та необгрунтованість.

У той же день ОСОБА_1 подав уточнений зустрічний позов в якому просив поновити йому право власності на спірну земельну ділянку, зобов`язавши відповідача перенести побудований паркан та навіс в довжину на 27 метрів та в глибину земельної ділянки АДРЕСА_3 на 1,78 метри.

17 липня 2019 року від Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області до суду надійшов письмовий відзив на позов ОСОБА_4 в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що оспорюване рішення прийняте радою в межах її повноважень і підстав для його скасування, як і для скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, не має.

16 серпня 2019 року позиваем ОСОБА_4 було подано відповідь на відзив Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, в якому позивач наполягала на тому, що рішення ради було прийнято з порушенням вимог діючого законодавства та просила його скасувати.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року підготовче судове засідання по справі було закрито і справу було призначено у відкрите судове засідання.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, за участю її представника.

Представник позивача Гусакової М. ОСОБА_5 . в судовому засіданні доводи, викладені в позові підтримала і просила позов задовольнити у повному обсязі. Проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала, посилаючись на його недоведеність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні доводі, викладені в зустрічному позові підтримали і просили позов задовольнити. Проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечували з підстав, викладених у відзивах.

Представник Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області у судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечувала, посилаючись на його необгрунтвоаність. Проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Також просив в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом - ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 з АДРЕСА_3 ) відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_7 , виданного 23 березня 2009 року виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради /а.с.31/.

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_3 , який був придбаний у ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 жовтня 2008 року, зареєстрованого у реєстрі за №1708, посвідченого приватним нотаріусом Харківського району ОСОБА_7 ., та який знаходиться на земельній ділянці, що є суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_4 /а.с.108/.

Рішенням Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХVІІ сесії VІ скликання від 10 липня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,2500 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Вільхівської сільської ради Харківського району АДРЕСА_3 області по АДРЕСА_2 з подальшим оформленням права власності на землю /том 1, а.с.107/.

Рішенням Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХХ сесії VІ скликання від 18 жовтня 2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,2500 га за рахунок земель житлової та громадської забудови зі зміною цільового призначення, яка розташована на території Вільхівської сільської ради Харківського району АДРЕСА_3 області по АДРЕСА_4 у АДРЕСА_3 з подальшим оформленням права власності на землю /том 1, а.с.87/.

З технічної документації щодо проекту землеустрою вищевказаних земельних ділянок, а саме - з акту, складеного 27 жовтня 2013 року, щодо встановлення та погодження меж земельної ділянки, площею 0,2484 га, вбачається, що вони погоджені із суб`єктами власності або користування суміжною земельною ділянкою, а саме: земельна ділянка АДРЕСА_4 , власник - ОСОБА_1 , земельна ділянка АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_4 , земельна ділянка АДРЕСА_6 , власник ОСОБА_8 /том 1, а.с.89/

Крім того, з акту, складеному 10 листопада 2014 року, щодо погодження меж земельної ділянки, площею 0,2500 га, вбачається, що вони погоджені із суб`єктами власності або користування суміжною земельною ділянкою, а саме: землі Вільхівської сільської ради, довірена особа ОСОБА_9 , земельна ділянка АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_4 , земельна ділянка АДРЕСА_6 , власник ОСОБА_8 .

При цьому, у матеріалах технічної документації також міститься акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який також підписаний власниками/користувачами суміжних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 /том 1, а.с.106/.

На виконання ст.106 Земельного Кодексу України наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (далі - Інструкція).

Пунктом 3.12 Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

З наданих суду доказів вбачається, що під час складення акту встановлення (відновлення) і погодження зовнішніх меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також акту приймання-передачі межових знаків на зберігання замовнику були присутні землекористувачі, зокрема, позивач за первісним позовом ОСОБА_4 , яка претензій при погодженні меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 , а також до існуючих меж після їх встановлення не заявила.

Рішенням Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХХІІ сесії VІ скликання від 23 грудня 2013 року ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_4 . Передано ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,2484 га за кадастровим номером :00:001:0049 із земель житлової та громадської забудови зі зміною її цільового призначення для ведення особистого селянського господарства /том 1, а.с.188/.

Рішенням Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХХХІ сесії VІ скликання від 29 січня 2015 року ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_4 . Передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,2500 га за кадастровим номером :00:001:0050 за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_4 / АДРЕСА_7 , а.с.186/.

Згідно з вимогами ч.2 та ч.3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до п.п.б, в ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності і приватизації земельної ділянки, що раніше була надана їм у користування на підставі рішення відповідної місцевої ради.

Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст.126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до «Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з 01 січня 2002 року відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Крім того, з 02 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 05 березня 2009 року №1066-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Будь-яких належних і допустимих доказів виділення земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_10 МД., в натурі, встановлення меж земельної ділянки, оформлення технічної документації позивачкою за первісним позовом ОСОБА_4 суду надано не було.

Як встановлено у судовому засіданні, вона не зверталася до землевпорядних організацій для встановлення меж земельної ділянки в натурі, не отримувала державного акту на спірну земельну ділянку.

Крім того, в технічній документації із землеустрою на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 встановлені її межі на місцевості в натурі, їх місцерозташування визначається чітко, в системі графічних координат, земельна ділянка має кадастровий номер, а з наданих позивачем ОСОБА_4 документів вбачається, що технічна документація на земельну ділянку АДРЕСА_3 до цього часу ним так і не була оформлена, земельна ділянка не сформована. Відповідно, у разі відсутності технічної документації на земельну ділянку її межі і досі не визначені та не погоджені.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Рішення Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХХХІ сесії VІ скликання від 29 січня 2015 року ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_4 . Передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,2500 га за кадастровим номером :00:001:0050 за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_4 було винесено на підставі чинного законодавства з дотриманням усіх діючих норм.

Крім того, позивач за первісним позовом ОСОБА_4 також просить визнати незаконним та скасувати запис про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :00:01:005 вул АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.193 ЗК України державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

За приписами ч.3 ст.5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року порядок ведення Державного земельного кадастру визначається КМ України відповідно до вимог цього Закону.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом (ч.5 ст.5 Закону).

Правилами ч.ч.3, 4 ст.79-1 ЗК України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно з ч.10 ст.24 Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Разом з тим, ні ст.152 ЗК України, ні ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільного права, як скасування запису про проведену державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, що унеможливлює його застосування.

При цьому позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 не доведено, які саме її права порушено державною реєстрацією земельної ділянки ОСОБА_1 у Державному земельному кадастрі, в чому полягає дійсне право, яке порушено, не визнано або оспорено, яким саме чином скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відновить права позивача.

За таких обставин суд вважає, що заявлена вимоги є не доведеною, безпідставною та не ґрунтуються на вимогах закону, тому також відмовляє у задоволення позову ОСОБА_4 у цій частині.

Що стосується позовних вимог позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , на якій розташований житловий будинок з прибудовами, а відовідач ОСОБА_4 є власником домоволодіння АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці, суміжній з ділянкою ОСОБА_1 .

Рішенням Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХХХІ сесії VІ скликання від 29 січня 2015 року ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_4 . Передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,2500 га за кадастровим номером :00:001:0050 за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_4 .

Згідно з відомостям Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відомості щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 у Національній кадастровій системі відсутні, тобто земельна ділянка в натурі не виділена, межі її не визначені.

У судовому засіданні, на підставі пояснень, наданих сторонами встановлено, що до моменту набуття права власності на спірну земельну ділянку позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 фактично користувався земельною ділянкою у тому вигляді, в якому отримав від попередніх користувачів, фактичні розміри ділянки встановлені не були. При цьому, межа земельної ділянки ОСОБА_1 була порушена з боку сусіднього землекористувача відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка встановила паркан з порушенням межі земельної ділянки ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_4 був встановлений навіс «Л», яким також порушено межу ділянки ОСОБА_1

Дана обставина також була підтверджена у судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_4 його мати, ОСОБА_1 сусід. Коли сусід приватизував свою земельну ділянку, то шляхом омани змусив його мати підписати акт погодження меж, внаслідок чого межа між їх земельніми ділянками пройшла по належному матері навісу. На теперішній час навіс перебуває на земельній ділянці ОСОБА_1 З 1998 року розміри навісу не змінювались. Приблизно о 2008 році ОСОБА_11 лише зміцнив конструкцію навісу, замінивши дерев`яні опори, які з часом зіпсувались. Після цього частину навісу він покрив металочерепицею, а частину брезентом, який придбав у ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку проведеної по справі судової земельно-технічної експертизи №5080 від 28 листопада 2018 року на земельній ділянці з розмірами в довжину 27 м та 1,70 м в ширину, яка знаходиться в межах земельної ділянки АДРЕСА_3 , належної по праву власності ОСОБА_1 , розташований навіс літер «Л», який входить до господарських будівель у складі житлового будинку АДРЕСА_3 /а.с.95/

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 грудня 2014 року, тобто на момент виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку 0,2500 га кадастровий номер :00:001:0050, розташовану по АДРЕСА_4 , такий навіс існував, але він був значно менший за розміром, а саме: площею 11,5 кв.м, висотою 2,2 м, об`ємом 25 куб.м. та не виходив за межі встановленої та існуючої межі на час виготовлення та затвердження технічної документації.

Отже, розмір цього навісу був самочинно збільшений вже після затвердження технічної документації сільською радою, на підтвердження чого свідчать його зображення у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_5 , з якого вбачається, що він складається з двох частин, він виготовлений з різних матеріалів. Цей навіс є конструкцією на дерев`яних стовпах з дахом виконаним частково з металевого шиферу, частково з брезенту. Будь-яких доказів, що вказана конструкція є капітальною спорудою з фундаментом, стінами, покрівлею та іншими ознаками нерухомого майна, позивачем не надано.

Крім того, Комісією з питань охорони навколишнього середовища, природокористування, земельних відносин та надзвичайних ситуацій та екології Вільхівської сільської ради було встановлено, що межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 залишається без змін, однак фактично вона не відповідає технічній документації по встановленню межі земельної ділянки № НОМЕР_8 , а саме - фактично зсунута з боку ділянки №61 від вул.Лебединської у довжину на 40,0 метрів, а в глибину на 1,78 метри, відповідно до плану земельної ділянки АДРЕСА_3 , виготовленого ТОВ « ОСОБА_12 », що знайшло своє відображення в Акті обстеження земельних ділянок від 06.06.2017 року.

Згідно з положеннями ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до вимог ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У відповідності до ч. 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.«б» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У відповідності до положень п.33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року (зі змінами, внесеними Постановою Верховного Суду України з 19.03.2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам слід розуміти, що спори пов`язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За положеннями ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення права на користування земельною ділянкою площею 0,2500 га з кадастровим № НОМЕР_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_4 відновити межу між земельною ділянкою АДРЕСА_3 та земельною ділянкою з кадастровим № НОМЕР_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом перенесення частини навісу "Л", який належить ОСОБА_4 та частини паркану з боку ділянки АДРЕСА_3 , в довжину на 27 метрів та в глибину цієї земельної ділянки на 1,78 метри, відновивши розмір належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 до 0,2500 га.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, код ЄДРПОУ 0439667, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Центральна, 1, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, , юридична адреса: м.Харків, вул.Космічна, 21 про визнання незаконним та скасування рішення Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, визнання незаконним та скасування запису про проведену державну реєстрацію відмовити повністю.

Позов ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа - Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області, код ЄДРПОУ 0439667, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Центральна, 1 про поновлення порушеного права та спонукання до вчинення певних дій - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 право на користування земельною ділянкою площею 0,2500 га з кадастровим № НОМЕР_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відновити межу між земельною ділянкою АДРЕСА_1 та земельною ділянкою з кадастровим № НОМЕР_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом перенесення частини навісу "Л", який належить ОСОБА_4 та частини паркану з боку ділянки АДРЕСА_3 , в довжину на 27 метрів та в глибину цієї земельної ділянки на 1,78 метри, відновивши розмір належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 до 0,2500 га.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 жовтня 2019 року.

Суддя Н.Л.Панас