Справа № 222/1603/19
Провадження № 2/222/430/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 жовтня 2019 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області в складі:
судді Доценко С.І.,
секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу в залі суду смт. Нікольське за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами:
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_2 є його сином, він зареєстрований в будинку, але фактично не проживає з 2013 року і у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.
Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва № 119 від 03.02.1986 року будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . (а.с.8)
Відповідно до довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 3431 від 22.08.2019 року та копії домової книги ОСОБА_2 , 1981 року народження, зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 . (а.с.9, 10-12)
Факт не відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації підтверджений поясненнями свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 син ОСОБА_2 з 2013 року не проживає.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
ОСОБА_2 в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім`ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Згідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву ОСОБА_1 , як власника, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Таким чином, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 768,40 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачу, при зверненні до суду з позовною заявою, було зменшено розмір судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. та на користь держави 384,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-80, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений ним судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 17.10.2019 року.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб - порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Доценко