провадження № 2/294/175/19
справа № 294/1424/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого судді Мандро О.В.

при секретарі Рижук В.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення порушень санітарних норм та перешкод в користуванні домоволодінням та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 позивач звернулась до суду з позовом до відповідачапро усунення порушень санітарних норм та перешкод в користуванні домоволодінням та відшкодування моральної шкоди. Позивач просить суд зобов`язати відповідача перенести сечову яму та складування гною на відстань не менше ніж 20 метрів від її будинку, заборонити відповідачу складувати гній на попередніх місцях поряд з вікнами її будинку та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перешкоджає їй користуватись власним майном, оскільки порушує санітарні норми, розміщує сечову яму та гній на відстані 5 метрів від її будинку, чим їй завдано моральні страждання. Позивач неодноразово зверталась до органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою, прохання позивача перенести гноєсховище відповідачем були проігноровані, судове рішення, яким було стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду та зобов`язано відповідача перенести гноєсховищена відстань не менше 20 метрів від житлового будинку позивача відповідачем фактично не виконане, відповідач відшкодував моральну шкоду, ліквідував гноєсховище, але після закриття виконавчого провадження продовжує складати гній під вікнами її будинку.Внаслідок протиправних дій відповідача у позивача порушився сон, артеріальний тиск, позивач змушена звертатись до лікарів, купувати ліки та пити заспокійливе.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали у повному обсязі позовні вимоги.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що гноєсховище ліквідоване, що підтверджується актом обстеження домоволодіння відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 березня 2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року, ОСОБА_3 зобов`язано перенести гноєсховище, яке розташоване на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на відстань не менше 20 метрів від житлового будинку ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та герметизувати сечозбірник в місячний термін з дня вступу рішення в законну силу (а.с.7).

На підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 29 березня 2013 року видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.8, 40 на звороті).

30.07.2013 державним виконавцем Коцюбою О.О. відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області складено акт за участю сторін виконавчого провадження ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та у присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що гноєсховище ліквідовано та перенесено на встановлену відстань, сечозбірник герметизовано, у зв`язку з цим 30.07.2013 державним виконавцем Коцюбою О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (а.с.36, 44 на звороті).

08.08.2017 комісією в складі депутата Чуднівської міської ради Цьомика В.Я., спеціаліста першої категорії з юридичних питань Лопохи В.Є., головного редактора газети «Чуднівська фортеця» ОСОБА_7 С. ОСОБА_8 , за участі заявниці ОСОБА_1 проведено обстеження стану дотримання санітарних норм ОСОБА_3 , встановлено, що на відстані 5 метрів від будинку ОСОБА_1 за парканом на присадибній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , розміщені гноєсховище та сечозбірник, про що комісією складено акт (а.с.10).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав суду, що в складі комісії за зверненням позивача виїжджав до житлового будинку відповідача для обстеження стану дотримання ним санітарних норм, викладені в заяві позивача факти підтвердились, комісією було вказано відповідачу на недопустимість порушень, сторонам вказано дотримуватися добросусідства, за заявою відповідача комісія повторно виїжджала до місця його проживання, де було виявлено відсутність санітарних порушень, відповідач припинив складати гній поряд з будинком позивача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що сторони між собою конфліктують, як редактор газети «Чуднівська фортеця» був присутній при обстеженні стану дотримання санітарних норм відповідачем, результатів обстеження не пам`ятає.

Відповідно до вимог ст.96 Земельного Кодексу України (надалі по тексту ЗК України) землекористувач зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

ОСОБА_11 відходи ( ОСОБА_12 , сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється ( п.2.21 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць»).

Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. (п.2.22 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць»).

Таким чином, у порушення зазначених правових приписів відповідач розмістив та використовує гноєсховище та сечову яму на відстані меншій ніж 20 метрів від житлового будинку позивача, що є порушенням вимог санітарних норм.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України), частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вимога позивача заборонити складувати гній на попередніх місцях поряд з вікнами її будинку, тобто вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-951цс16 від 24.05.2017.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи вимушені зміни у звичайному житті позивача, які полягають у порушенні встановленого порядку життя, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. моральної шкоди. Суд вважає, такий розмір відшкодування є співмірним із завданими моральними стражданнями позивачу, та цілком реальним для його відшкодування винною особою відповідачем у справі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 23, 391, 1167 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, п.п.2.22, 2.21 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», ч.3 ст.22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення порушень санітарних норм та перешкод в користуванні домоволодінням та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 перенести сечову яму та складування гною на відстань не менше ніж 20 метрів від будинку ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на відшкодування моральної шкоди - 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок) та понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: О.В. Мандро