Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 552/6877/16-к

провадження № 61-18208ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дорошко П. С. у частині незадоволення клопотання про закінчення виконавчого провадження №56421071 та повернення стягувачеві виконавчого листа №552/6877/16-к, виданого 01березня 2017 року Київським районним судом м. Полтави,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дорошко П. С., просив ухвалити рішення, яким: поновити строк на подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дорошко П.С. ; визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дорошко П. С., виражені у незадоволенні клопотання про закінчення виконавчого провадження №56421071 та поверненні стягувачеві виконавчого листа №552/6877/16-к, виданого 01 березня 2017 року Київським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 82 600,00 грн, 1 000,00 грн., сплачених за надання юридичної допомоги, а всього 83 600,00 грн та винесення відповідної постанови; зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дорошко П. С. на підставі пункту 6 частини 4 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" повернути стягувачеві виконавчий документ, а саме виконавчий лист №552/6877/16-к виданий 01.03.2017 року Київським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 82 600,00 грн, 1 000,00 грн, сплачених за надання юридичної допомоги, а всього 83 600,00 грн та прийняти щодо цього відповідну постанову; зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дорошко П. С. в зв`язку з протиправним неповерненням виконавчого документу стягувачу зняти всі накладені арешти та обтяження відносно нього, його майна, коштів та виплат на його користь, застосованих відносно нього по виконавчому провадженню №56421071 за виконавчим листом №552/6877/16-к, виданого 01 березня 2017 року Київським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завданої їй моральної шкоди в розмірі 82 600,00 грн, 1 000,00 грн, сплачених за надання юридичної допомоги, а всього 83 600,00 грн.

В обґрунтування вказаної скарги послався на те, що виконавчі листи щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 коштів, подано неуповноваженою на це особою, державний виконавець не перевірив повноваження представника і, відповідно, державний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження та вчиняв усі подальші дії з примусового виконання рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дорошко П. С. від 30 травня 2019 року виконавчий лист повернуто стягувачеві.

Також суд виходив з того, що кошти в розмірі 12 755,37 грн перераховано на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (п/р НОМЕР_2 ) в КБ ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_2. і суд позбавлений можливості зняти всі накладені державним виконавцем арешти та обтяження відносно ОСОБА_1 , його майна, коштів та виплат, оскільки боржником ОСОБА_1 не повністю сплачені витрати по виконавчому провадженню.

Київський районний суд м. Полтави погодився із висновками суду першої інстанції, разом із тим дійшов до висновку, що відповідно до статті 241 ЦК України ОСОБА_2 як стягувач у виконавчому провадженні підтвердила (схвалила) дії свого представника ОСОБА_2 щодо пред`явлення до примусового виконання судового рішення на її користь, а доводи ОСОБА_1 не спростують висновки суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводів, які б мали значення для формування єдиної правозастосовної практики, касаційна скарга не містить.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи те, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко