Провадження №: 2/752/3376/19
09.09.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 про розірвання договорів, повернення попередньої оплати, відшкодування збитків, -
17.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір, стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 попередню оплату за договором та відшкодування збитків у розмірі 756 752, 36 грн., судовий збір у розмірі 7 567, 52 грн.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 26.11.2017 року він, ОСОБА_1 , уклав договір з ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 за яким останній був зобов`язаний виготовити, доставити, та встановити дверні блоки та меблі з ясеню згідно специфікації. Зі змісту вказаного договору вбачається, що за правовою природою це договір побутового підряду, так як всі товари призначені для особистого, сімейного та побутового користування. Загальна вартість меблів за укладеним договором становить 33 750 доларів США. Відповідно до пункту 4.3. договору замовник здійснює попередню оплату в розмірі 25 000 доларів США. Він особисто виконав власне зобов`язання та здійснив попередню оплату, про що свідчить власноручний напис відповідача ОСОБА_2 на аркуші договору від 26.11.2017 року та розписка від 01.12.2017 року про отримання решти попередньої оплати. А саме, 26.11.2017 року він, позивач ОСОБА_1 , передав відповідачу ОСОБА_2 261 630 гривень, що на день оплати відповідно до курсу валют Національного банку України становило грошовий еквівалент 9 740 доларам США. Також 01.12.2017 року він передав відповідачу ОСОБА_2 решту попередньої оплати - 414 397 гривень, що на день оплати відповідно до курсу валют Національного банку України становила грошовий еквівалент 15 260 доларам США. Таким чином, позивач ОСОБА_1 здійснив попередню оплату в розмірі 676 027 гривень. Пункт 1.1. договору серед іншого встановлює строк виконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору, а саме до 20.03.2018 року. Станом на 20.03.2018 року відповідач ОСОБА_2 , покладені на нього договором зобов`язання по виготовленню, доставці та встановленню відповідних виробів, не виконав. Однак, відповідач ОСОБА_2 запевнив позивача ОСОБА_1 , що виконає свої обов`язки за договором у найближчий час. Позивач ОСОБА_1 , будучи впевненим у порядності та добросовісності свого контрагента, уклав 29.03.2018 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 договір на виготовлення, доставку та встановлення барної стійки, доповнення до бібліотеки та інших виробів за узгодженням з позивачем ОСОБА_1 Загальна ціна цього договору від 29.03.2018 року становить 2 610 доларів США. Відповідно до умов договору від 29.03.2018 року, а саме пункту 4.3. позивач ОСОБА_1 здійснив попередню оплату у грошовій сумі 39 459 гривень, яка на день оплати відповідно до курсу Національного банку України становила грошовий еквівалент 1 500 доларам США (відповідний напис про отримання грошових коштів ОСОБА_2 наявний на аркуші договору від 29.03.2018 року). Відповідно до пункту 1.1. договору від 29.03.2018 року строк виконання - 2 місяці з моменту узгодження. Позивач ОСОБА_1 додатково зазначає, що він та відповідач ОСОБА_2 узгодили всі моменти під час здійснення попередньої оплати за даним договором.
Стверджуючи, що він виконав взяті на себе зобов`язання за договорами від 26.11.2017 року та 29.03.2018 року, а відповідач свідомо ігнорує його вимоги щодо належного виконання ним умов укладених договорів, протягом всього часу прострочення боржника. Крім того, незважаючи на здійснені ним численні вимоги, відповідач ОСОБА_2 відмовляється повернути попередню оплату за вказаними вище договорами. Станом на час звернення до суду з позовом, він позивач ОСОБА_1 втратив інтерес до виконання зобов`язань в натурі, бажає розірвати договір та отримати відшкодування завданих йому збитків, а саме, повернути попередню оплату, проценти за користування його грошовими коштами, інфляційні втрати та пеню.
Просив: розірвати договори від 26.11.2017 року та 29.03.2018 року укладені між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попередню оплату за договором від 26.11.2017 року у розмірі 676 027 гривень та попередню оплату за договором від 29.03.2018 року у розмірі 39 459 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 8 336 (вісім тисяч триста тридцять шість) гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 32 930, 36 гривень.
У судовому засіданні позивач та його представник відсутні. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, повідомив суд, що не заперечує з приводу ухвалення заочного рішення, просив заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судовому засіданні відсутній. Судові повістки надіслані на адресу останнього, що вказана в договорах з приводу яких заявлено спір з викликом у судові засідання призначені на 13.05.,17.07. та 09.09.2019 року повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». Судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 21.08.2019 року відповідач отримав, однак у судове засідання не з`явився, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
У той же час відповідач отримав SMS повідомлення на вказаний у договорі номер телефонного зв`язку про судове засідання, призначене на 09.09.2019 року.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення за правилами ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про повернення авансу, відшкодування збитків та розірвання договору підлягають задоволенню з огляду на наступне.
29.03.2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н за умовами якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язався поставити вироби - барну стійку на балкон із масива ясеня з оздобленням низу і деревяними опорами (1500 у.о.), доповнення до бібліотеки (потовщення полиць) + портали на двері (1110 у.о.) (12 штук). Термін виготовлення барної стійки - 2 місяці з моменту погодження. Кількість, асортимент, розміри обумовлюються в специфікації і проекті, та погоджуються сторонами. Передання-приймання продукції за кількісними та якісними показниками проводиться згідно з замовленням та картою замірів за адресою замовника: АДРЕСА_1 . У разі порушення замовником умов платежів за цим договором постачальник має право відстрочити термін поставки продукції до виконання цих умов.Сума поставки за договором складає 2 610,00 доларів США, яка може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання додатків до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Замовник здійснює попердню оплату у розмірі 1 900, 00 доларів США, а доплату за продукцію замовник здійснює по факту доставки у розмірі 500, 00 доларів США, решту 210 00 доларів США після виконання угоди. Вартість скла, фурнітури та доставки до суми вартості договору не входять. Оплата за цим договором проводиться в національній валюті. (а.с.14,15).
Відповідно до правил статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, а частиною 1 статті 526 цього Кодексу встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як видно зі змісту, укладеного 26.11.2017 року договору №б/н сторонами у справі на ньому містяться рукописні записи: отримав 9740,00 доларів США (дев`ять тисяч сімсот сорок доларів США) за продукцію згідно договору решту до кінця тижня до 01.12.2017 року. (підпис) ОСОБА_2 26.11.2017 року; отримав 15 260, 00 доларів США (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят доларів США) за продукцію згідно договору. 01.12.2107 року (підпис) ОСОБА_2 .. (а.с.11,11зв.)
Зі змісту, укладеного 29.03.2018 року договору №б/н сторонами у справі на ньому міститься рукописний текст - отримав 1500 у.о. за продукцію. 28.03.2018р. (підпис) / ОСОБА_2 ) (а.с.15).
Звертаючись до суду з позовом, позивач, послався на те, що він виконав свої зобов`язання за укладеними 26.11.2017 року та 29.03.2018 року договорами з ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 щодо попередньої оплати вартості замовлених виробів у повному обсязі, а відповідач у свою чергу не виконав зобов`язання щодо поставки замовлених ним виробів, у строки встановлені умовами договорів, ні станом на час його звернення до суду з позовом незважаючи на те, що він та відповідач ОСОБА_2 узгодили всі моменти під час здійснення попередньої оплати за даними договорами.
Відповідно до правил статтей 638, 651, ЦК України: договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Укладені сторонами у справі договори на поставку виробів не містять умов за яких вони можуть бути ними ж розірвані, а тільки посилання у п.9.2., що у випадках не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством.
Наразі, при вирішенні заявленого спору суд приймає до уваги, що відповідач за умови отримання від позивача попередньої оплати вартості замовлених виробів, не дотримався строків їх поставки, і не виконав ці умови на час вирішення справи судом, а ОСОБА_1 з цих підстав просить розірвати укладені ним з ФОП ОСОБА_2 договори, то суд приходить до висновку, що постачальник за договорами не виконав істотних умов договорів з приводу яких позивачем заявлено спір, внаслідок чого останній, як замовник не отримав того, на що він розраховува при їх укладенні, а саме замовлених виробів - дверних блоків та меблів з ясеню, барної стійки на балкон із масива ясеня з оздобленням низу і деревяними, доповнення до бібліотеки (потовщення полиць), портали на двері.
Отже, встановлені судом обставини є такими за яких суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання укладених ним із ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 26 листопада 2017 року та 29 березня 2018 року договорів на поставку виробів.
Правилами статті 653 ЦК України також встановлено правові наслідки зміни або розірвання договору за яких: у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодуванн збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Заявивши вимоги про розірвання укладених з ФОП ОСОБА_2 договорів на поставку виробів, позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати йому понесені збитки пов`язані з укладанням договорів, які за рішенням суду мають бути розірвані.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на виконання укладених з ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 , як замовник передав виконавцю попередню оплату замовлених виробів, а саме: 26.11.2017 року 261 630 гривень, що на день оплати відповідно до курсу валют Національного банку України становило грошовий еквівалент 9 740 доларам США; 01.12.2017 року 414 397 гривень, що на день оплати відповідно до курсу валют Національного банку України становила грошовий еквівалент 15 260 доларам США. Всього, позивач ОСОБА_1 здійснив попередню оплату в розмірі 676 027 гривень, що підлягає стягненню з виконавця замовлених виробів на користь замовника з підстав розірвання договорів на виконання яких зазначені грошові кошти були передані виконавцю, як попередня оплата.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Правилами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а частиною 1 статті 611 цього Кодексу, серед іншого закріплено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплати неустойки. Відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.
Як видно зі змісту пункту 6.1. договорів від 26.11.2017 року, так і договору від 29.03.2018 року, що були укладені сторонами у справі, в разі несвоєчасного передання товару в термін, зазначений у пункті 1.1., постачальник сплачує за кожний день прострочення пеню, яка нараховується з вартості недопоставленого товару в розмірі 0,02 %.
З огляду на встановлені судом обставини, щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором, відповідно позивач має право на отримання від відповідача пені, що передбачено умовами договолру, належний до стягнення розмір якої визначено позивачем з урахуванням вартості недопоставленого товару: 892 215 гривень, що є грошовим еквівалентом 33 750 доларів США на день виконання зобов`язання за офіційним курсом валют Національного банку України за договором від 26.11.2017 року; 68 250 гривень, що є грошовим еквівалентом 2 610 доларів США на день виконання зобов`язання за офіційним курсом валют Національного банку України за договором від 29.03.2018 року.
Зроблений позивачем розрахунок пені: (892 215 (вартість недопоставленого товару) х 0,02/100 х 268 (кількість днів прострочення) - 47 823 грн. (за договором від 26.11.2017 року); 68 250 (вартість недопоставленого товару) х 0,02/100 х 197 (кількість днів прострочення) = 2 689 грн. (за договором від 29.03.2018 року) за двома договорами, що становить загальну суму - 50 512 грн. є правильним.
Частини 1 та 3 статті 612 Цивільного кодексу України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання та вимагати відшкодування збитків.
Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що він втратив інтерес до виконання ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 зобов`язання щодо поставки останнім замовлених у нього виробів.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд погоджується з вимогами позивача ОСОБА_1 , що до правовідносин, які склалися у нього з відповідачем підлягають застосуванню правила частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення штрафних санкцій трьох відсотків річних та втрат від інфляції від суми попередньої оплати замовлених виробів за договорами з приводу яких заявлено спір.
Три проценти річних від простроченої суми, тобто від суми попередньої оплати за договорами, становить 15 529 гривень, виходячи з розрахунку: 676 027 (борг) х 3 проценти річних/365 днів х 268 днів = 14 891 гривня (за договором від 26.11.2017 року); 39 459 (борг) х 3 проценти річних/365 днів х 197 днів = 638 гривень (за договором від 29.03.2018 року).
Втрати від інфляції за весь час прострочення, за проведеним позивачем розрахунком становлять 32 930, 36 гривень з яким суд погоджується.
Судом також встановлено, що вимогу позивача ОСОБА_1 повернути йому попередню оплату за вказаними вище договорами, відповідач ОСОБА_2 переслав на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 57 705 гривень.
Позивач ОСОБА_1 , при вирішенні заявленого ним спору просив суд отримані ним від відповідача грошові кошти в розмірі 57 705 гривень зарахувати в рахунок належних йому від відповідача штрафних санкцій у порядку, передбаченому правилами ст. 534 ЦК України.
Відповідно до статті 534 ЦК України в разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора в такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти та неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Так, грошові кошти в розмірі 57 705 гривень є недостатніми для виконання грошового зобов`язання відповідача в повному обсязі, а тому суд погоджується з вимогами позивача ОСОБА_1 з приводу того, що зазначені грошщові кошти мають бути зхараховані в рахунок погашення суми неустойки, та частково трьох процентів річних: 57 705 - 50 512 (сума пені) = 7 193 грн. 15 529 (три проценти річних) - 7 193 = 8 336 (сума 3 проценти річних, що підлягають сплаті).
З урахуванням висновків суду, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на користь останнього з відповідача ФОП ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 підлягає поверненню попередня оплата за вказаними договорами від 26.11.2017 року та 29.03.2018 року в розмірі 676 027 гривень та 39 459 гривень; стягненню штрафні санкції - частина трьох 3 процентів річних у розмірі 8 336 гривень та втрати від інфляції в розмірі 32 930, 36 гривень, що разом складає належну до стягнення грошову суму в розмірі 756 752, 36 гривень.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 567, 53 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 509, 526, 530, 534, 549, 610, 611, 612, 625, 638, 651, 653 ЦК України, ст.ст. 4,5,11, 12,13,80,81, 141,258-260,280-283ЦПК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 про розірвання договорів, повернення попередньої оплати, відшкодування збитків, - задовольнити.
Розірвати договори б/н від 26 листопада 2017 року та 29 березня 2018 року укладені між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 .
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації фізичної особи підприємця - АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця здійснення підприємницької діяльності - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника єдиного внеску НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) попередню оплату за договором від 26 листопада 2017 року у розмірі 676 027 гривень; попередню оплату за договором від 29 березня 2018 року у розмірі 39 459 гривень; три проценти річних у розмірі 8 336 гривень; втрати від інфляції за весь час прострочення у розмірі 32 930, 36 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 567, 52 грн., що разом складає належну до стягнення грошову суму в розмірі 764 319 (сімсот шістдесят чотири тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 88 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м. Києва,яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя К.Г.Плахотнюк