Справа № 1312/1990/12 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/3456/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
УХВАЛА

01 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Крайник Н.П., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третіх осіб Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Регіонального ландшафтного парку «Знесіння» про визнання права комунальної власності,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третіх осіб Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Регіонального ландшафтного парку «Знесіння» про визнання права комунальної власності.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1, подавши у 18 раз апеляційну скаргу на таку.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2014 року ОСОБА_1 вперше оскаржила ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (апеляційна скарга т.1. а.с. 114-115) з підстав порушення судом правил підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

16 липня 2014 року ОСОБА_1 вдруге подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 130-131).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 втретє подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 140-141).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

30 квітня 2015 року ОСОБА_1 вчетверте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 171-172).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

15 червня 2015 року ОСОБА_1 вп`яте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 185-186).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

11 лютого 2016 року ОСОБА_1 вшосте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 208-209).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

22 червня 2016 року ОСОБА_1 всьоме подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 230-231).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року визнано не поданою і повернуто апелянту.

13 листопада 2016 року ОСОБА_1 ввосьме подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 240-241).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року.

06 червня 2017 року ОСОБА_1 вдев`яте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.1 а.с. 252-253).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року.

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 вдесяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 14-15).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 листопада 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року.

01 березня 2018 року ОСОБА_1 в одинадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 28-30).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року та попереджено ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20 червня 2018 року ОСОБА_1 в дванадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 42-44).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року та попереджено ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 в тринадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 52-54).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 в чотирнадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 67-69).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року та попереджено ОСОБА_1 щодо неприпустимості подальшого зловживання процесуальними правами на оскарження судового рішення.

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 в п`ятнадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 82-84).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2018 року визнано дії ОСОБА_1 щодо подання апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року зловживанням процесуальними правами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року залишено без розгляду, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 4000 грн. (т. 2, а.с. 87-89).

07 червня 2019 року ОСОБА_1 в шістнадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 92-93).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року повернуто апелянту.

05 вересня та 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 в сімнадцяте подала апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року (т.2 а.с. 113-119).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року повернуто апелянту.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскарження ОСОБА_1 у 18 раз ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року про відкриття провадження у справі з аналогічних підстав свідчить про зловживання апелянтом своїми процесуальними правами, зважаючи на те, що чергове оскарження відповідачем вказаного судового рішення вимагає направлення до суду апеляційної інстанції усіх матеріалів справи і, як наслідок, перешкоджає проведенню судового розгляду справи в суді першої інстанції впродовж розумного строку.

Враховуючи викладені обставини, а саме те, що ОСОБА_1 1 18 раз оскаржує ухвалу про відкриття провадження більше ніж через шість років від дати її ухвалення (13.08.2012 року), а також строк розгляду даної справи (з 2012 року), та те, що ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2018 року, від 09 липня 2018 року, ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року попереджено ОСОБА_1 щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами на оскарження судового рішення, ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року визнано дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та стягнуто штраф у розмірі 4000 грн. - апеляційний суд вважає, що такі дії апелянта свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, яке призводить до безпідставного затягування розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повторно зловживає процесуальними правами, вчиняє дії, направленні на перешкоджання судочинству, а тому до неї слід застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 4 802, 50 грн., який підлягає стягненню в дохід держави з метою запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Розмір штрафу визначено з врахуванням надмірно тривалого строку, протягом якого особа, будучи попереджена про неприпустимість протиправної процесуальної поведінки, сприяє затягуванню розгляду справи, порушуючи права інших учасників.

Згідно ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зважаючи на те, що судом визнано дії ОСОБА_1 щодо подання апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року про відкриття провадження у справі зловживанням процесуальними правами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року слід залишити без розгляду.

Крім того, слід попередити ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету штраф у розмірі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 44, 143,148, 260, 261, 389, 390 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Визнати дії ОСОБА_1 щодо подання апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року повторним зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2012 року залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 4802,50 грн.

Дані про боржника:

Фізична особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Реєстраційний номер облікової картки платника: НОМЕР_1

Паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у

Львівській області 31.08.1998р.

Дані про стягувача:

Державна судова адміністрація України;

місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5;

.

Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 6007

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для відома та Державній судовій адміністрації України (м. Київ, вул. Липська, 18/5) для подання до виконання.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 01.11.2019 року.

Суддя Львівського

апеляційного суду Крайник Н. П.