Справа № 305/952/19
Провадження по справі 2/305/466/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: судді - І.І.Тулика

за участі секретаря судового засідання - М.І. Шемота

позивача - ОСОБА_7

відповідачки - ОСОБА_8

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги, які в ході розгляду справи були позивачем збільшені, мотивує тим, що 3 липня 2017 року апеляційним судом Закарпатської області по справі №305/1696/16-ц, зобов"язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 , шляхом відновлення водопостачання до даного будинку. Дане рішення відповідачі умисно по даний час не виконали. В серпні 2017 року позивач звернувся із заявою до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби про взяття до примусового виконання виконавчого листа по справі №305/1696/16-ц від 3 липня 2017 року про зобов"язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 , шляхом відновлення водопостачання до даного будинку. 30 серпня 2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою відповідачам надано строк для добровільного виконання рішення суду. 14 вересня 2017 року був складений акт про те, що виходом на місце, рішення суду не виконано боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Надалі складено ще два акти, це 14 вересня 2017 року та 17 квітня 2018 року, згідно яких, боржниками рішення суду не виконано та встановлено, що останніми здійснено перешкоди у відновленні водопровідної лінії. 20 квітня 2018 року Рахівським районним судом Закарпатської області винесена ухвала №305/1696/16-ц про надання державному виконавцю Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області дозволу на примусове проникнення для проведення виконавчих дій на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у володіння ОСОБА_2 . 16 травня 2018 року був складений четвертий відповідний акт державним виконавцем про те, що рішення суду не виконано, більше того, було частково розкопано ґрунт і було встановлено, що на земельній ділянці, яку користує ОСОБА_2 . відсутні 15 метрів водопровідної лінії. 3 серпня 2018 року був складений п"ятий акт про примусове виконання рішення суду, позивачем була наймана особа, яка за його власні кошти виконала роботи по відновленню водопровідної лінії до його будинку, а саме проклала 15 метрів водопровідної лінії по земельній ділянці, яку користує ОСОБА_2 та поставив трійник для користування водою з його водопровідної лінії на розі будинку ОСОБА_2 , щоб вона також користувалася питною водою з його водопровідної лінії, про що було зафіксовано відповідно актом, складеним комісією та виконавцем, і вода до його будинку поступила тільки не цілу добу, тому що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умисно знову пошкодили його водопровідну лінію. На його прохання до відповідачів про те, чому вони умисно знову пошкодили водопровідну лінію, то вони зухвало відповіли, що їх найняли для того щоб вони пошкодили його водопровідну лінію, щоб йому чим побільше завдати шкоди, більше того, під час виконання судового рішення, словесно кричали на його адресу та розказували проти нього систематичні наклепи. Також відповідачі безпідставно на протязі кількох років до нього додому 19 разів викликали по телефону поліцію, хоча з його сторони ніяких порушень не було. Враховуючи, що будинок позивача розташований в горах, на відстані 2,5 км. від міста Рахів, центрального водопостачання немає і більше немає звідки взяти воду, тому вони навмисно завдають йому значної шкоди вже четвертий рік. Його будинок залишили без води, користуючись його майном, тому що резервуар з водою він збудував за свої кошти і він знаходиться на земельній ділянці, якою він користується. 30 травня 2018 року був затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_2 про обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Дана справа №305/986/18 по кримінальному провадженні №1-кп/305/308/18 знаходиться в провадженні Рахівського районного суду по даний час і не розглянута по суті. Враховуючи неприпустиму поведінку відповідачів, які зловживають українськими законами та порушили нормальний ритм мого життя та завдали значних незручностей без води, моральна шкода являється в тому, що позивача та його сім"ю позбавили нормального життя в своєму будинку, залишили без води будинок. Моральну шкоду він оцінює в 92000 гривень. У зв"язку з чим просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , солідарно, в користь позивача суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 92000 гривень та утримати солідарно судовий збір в сумі 1921 гривні.

Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Відзиву не подавав.

Заслухавши сторін, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до такого висновку.

ОСОБА_1 ініціюючи позов до суду про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказує, що останніми спричинено йому моральних страждань, шляхом порушення нормального ритму його життя, завдання незручностей внаслідок залишення його без води.

На підтвердження доводів позову ОСОБА_1 додав до заяви копії: акти державного виконавця від 17 квітня 2018 року та 10 травня 2018 року, акт обстеження матеріально побутових умов сім"ї позивача, письмові показання свідка ОСОБА_5 .

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Статтею 1167 ЦК України, закріплено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до постанови № 4 від 31.03.95 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.

Тобто, мають бути встановлені, належно підтверджені доказами відповідні факти, передусім факт власне заподіяння шкоди, відповідні причинно-наслідкові зв"язки, які свідчать про умисне заподіяння діями відповідачів моральної шкоди позивачу, а відтак, свідчать про наявність реальних підстав для пред"явлення позову та про обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Доказів, які б підтверджували обґрунтованість підстав і доводів позову та розмір пред"явленої до стягнення моральної шкоди, вираженої порушенням нормального ритму життя, позивач, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, суду не надав.

До матеріалів справи не додано жодного доказу заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, доказів якими саме діями чи бездіяльністю було спричинено відповідачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачу моральні страждання та доказів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів.

Відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.ст.80,81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, надані позивачем, це акти державного виконавця, фотосвітлини, підтверджують лише факт примусового виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області №305/1696/16-ц від 3 липня 2017 року, тобто наявність вини відповідачів в пошкодженні водопроводу.

Однак, позивач ніякими доказами не доводить моральні страждання з цього приводу, погіршення здоров"я внаслідок цього, звернення за медичною допомогою тощо.

Також суд не бере до уваги, як належний доказ, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , надані ним нотаріусу, оскільки вони взяті без попередження свідка про наслідки надання неправдивих показань.

Про допит свідка, ОСОБА_6 , згідно поданого клопотання, позивач в судовому засіданні відмовився.

Таким чином, позов ОСОБА_1 не ґрунтується на реальних фактах, обставинах і доказах, натомість в його основу покладені міркування та недопустимі в доказуванні припущення позивача. У справі не встановлений факт заподіяння позивачу моральної шкоди за конкретних обставин, не встановлені ані спільні винні дії відповідачів, ані окремі дії будь-кого з них, що були спрямовані та мали наслідком заподіяння моральної шкоди позивачу. За цих умов, необґрунтованість по суті розміру пред"явленого до стягнення відшкодування значення не має, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13,76, 81,83,89, 141,263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні зміненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2019 року.

Суддя: І.І.Тулик