ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/416/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Марцішевської О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінансовий Партнер», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», Благодійний фонд «Розвиток Черкащини», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, повний текст рішення виготовлений 19 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансовий партнер», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», Благодійний фонд «Розвиток Черкащини», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну кредитну угоду №010/02- 18/1026-07, згідно п. 1.1 та п. 1.2. якої ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язувався надавати ОСОБА_1 кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, при цьому загальний розмір позичкової заборгованості не повинен перевищувати 40000 доларів США або еквівалента у гривнях чи Євро.

Крім того, 31 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки №010/02-18/1026-07п, згідно якого ОСОБА_3 як поручитель зобов`язалась перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07.

Також, 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивачем та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №010/02-18/1026-07з1, предметом якого являлась квартира АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2006 року та свідоцтва про право власності від 02 червня 1993 року.

26 січня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 в рамках Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 було укладено кредитний договір №010/02-18/1026/04-12 про надання позивачу кредиту в розмірі 290851 гривна 47 копійки з кінцевим терміном погашення кредиту 20 січня 2022 року.

У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, проблемами зі здоров`ям та втратою роботи ОСОБА_1 перестав виконувати у повному обсязі взяті на себе зобов`язання по кредитному договору №010/02-18/1026/04-12.

Станом на 04 грудня 2015 року заборгованість по сумі кредиту перед банком становила 287042 гривень 51 копійку, заборгованість по процентам - 205640 гривень 54 копійки.

В подальшому, 28 грудня 2016 року право вимоги перейшло від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер», від якого - до ТОВ «Фінстрим».

Також, 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 3.1. якого загальна вартість прав вимоги за договором становить 275399 гривень.

Крім того, 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

21 лютого 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за Благодійним фондом «Розвиток Черкащини».

11 травня 2017 року між Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 грудня 2016 року, укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "КБ "Фінансовий партнер", з тих підстав, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не передало ПАТ КБ «Фінансовий партнер» інформації щодо того яким чином позивач отримав кредитні кошти, не передано сам кредитний договір, не передало належного розрахунку заборгованості.

Наслідком визнання недійсності договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» від 28 грудня 2016 року є підставою для витребування квартири.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 грудня 2016 року, укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "КБ "Фінансовий партнер".

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року замінено відповідача ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий партнер» (т.1 а.с.76).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири №4005 від 11 травня 2017 року та заборону її відчуження будь-яким способом до закінчення розгляду справи по суті.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги, адже доказом такого переходу мають бути не лише оригінал кредитного договору, але й первинні документи, які свідчать про видачу кредиту позичальнику, про нарахування сум заборгованості та про її погашення, і документи, що підтверджують інші обставини, які стосуються кредитної заборгованості, чого не було зроблено.

У відзиві на подану апеляційну скаргу, АТ «Райффайзен Банк Аваль», заперечило проти задоволення апеляційної скарги, обґрунтовуючи заперечення тим, що оспорювані договори відступлення права вимоги були спрямовані на набуття сторонами цивільних прав та обов`язків. Зміст цих правочинів не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, при укладенні правочинів волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин було вчинено у формі, встановленій законом, вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності підстав недійності оспорюваних правочинів.

В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем було укладено Генеральну кредитну угоду №010/02- 18/1026-07, за умовами якої позичальник зобов`язався повернути кредит, сума загальної заборгованості по якому не може перевищувати 40000 доларів США або еквівалентна в гривнях чи євро, сплатити відсотки за його користування в строки та у випадках передбачених Кредитною угодою та кредитними договорами, укладеними в її межах.

Крім того, 31 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки №010/02-18/1026-07п, згідно якого ОСОБА_3 як поручитель зобов`язалась перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07.

Також 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивачем та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №010/02-18/1026-07з1, предметом якого являлась квартира АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2006 року та свідоцтва про право власності від 02 червня 1993 року (т.1 а.с. 7)

26 січня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 в рамках Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 було укладено кредитний договір №010/02-18/1026/04-12 про надання позивачу кредиту з кінцевим терміном погашення кредиту 20 січня 2022 року.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань по кредиту за ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 04 грудня 2015 року по сумі кредиту становила 287042 гривни 51 копійку, заборгованість за процентами - 205640 гривень 54 копійки.

Право вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Додатком № 4 до Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Кредитниим договором № 010/02-18/1026/04-12 від 26 січня 2012 року були відступлені ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» на підставі договору про відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року. (т.1 а.с.181-184)

У зв`язку з укладенням між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» договору про відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року за Генеральною кредитною угодою №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Додатком № 4 до Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Кредитним договором № 010/02-18/1026/04-12 від 26 січня 2012 року, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» прийняв всі права за іпотечним договором, що укладений між первісним кредитором, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки за договором іпотеки, право вимоги за яким відступається за цим договором, є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.11).

У зв`язку з укладенням ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» та ТОВ «Фінстрим» договору про відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року за Генеральною кредитною угодою №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Додатком № 4 до Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, Кредитним договором № 010/02-18/1026/04-12 від 26 січня 2012 року, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» передав, а ТОВ «Фінстрим» прийняв всі права за іпотечним договором, що укладений між первісним кредитором, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки за договором іпотеки, право вимоги за яким відступається за цим договором, є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.13).

Того ж дня, 28 грудня 2016 року, ТОВ «Фінстрим» уклало з Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» набув право вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/10 від 31 липня 2007 року, Додатком №4 до Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 від 31 липня 2007 року Кредитним договором №010/02-18/1026/04-12 від 26 січня 2012 року, та, як зазначено в договорі, набув статусу Іпотекодержателя за договором іпотеки ( т.1 а.с. 15).

11 травня 2017 року між Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 113).

Позивач, звертаючись до суду з позовом, а також зазначаючи про це в апеляційній скарзі, вказував як на підстави недійсності договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 грудня 2016 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КБ «Фінансовий партнер» те, що новому кредитору (іпотекодержателю) від попереднього кредитора не було передано інформації, яка є важливою для здійснення права вимоги: яким чином позивач отримав кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору, не передавався сам кредитний договір, не передано належного розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових заборгованості і чи була взагалі ця заборгованість.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.3 даної статті кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 517 ЦК України зазначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З зазначеної норми права слідує, що передача документів які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення є зобов`язанням, яке виникає між сторонами які уклали договір про відступлення права вимоги.

Не виконання передбаченого договором зобов`язання, а саме на такі підстави вказує позивач, має інші наслідки захисту права, але не є підставою для визнання укладеного договору недійсним, окрім цього позивач не є і стороною такого договору.

Право боржника на захист своїх прав, при відступлені права вимоги, встановлені частиною 2 статті 517 ЦК України, згідно якої боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язання.

Окрім цього приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. було надано суду належним чином завірену копію Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ КБ "Фінансовий партнер" та документи, на підставі яких він був посвідчений (т.1 а.с. 168-256).

З доданих документів вбачається, що 28 грудня 2016 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» було складено Акт прийому-передачі, за яким ПАТ КБ "Фінансовий партнер" отримав: оригінал договору іпотеки, укладений між Первісним кредитором як Іпотекодержателем, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як Іпотекодавцями) і посвідчений 31 липня 2007 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за р.№5023 та оригінал договору про зміни №1 від 26 січня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за р.№124 до Договору іпотеки №010/02-18/1026-07з1 від 31 липня 2007, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за реєстровим №5023 (Додаток № 1 до договору про відступлення від права вимоги за договором іпотеки від 28 грудня 2016 року - т.1 а.с. 59, а.с.172).

Також, згідно акту приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з однієї сторони та ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» з другої сторони прийняло документацію у складі Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, укладеної із ОСОБА_1 ; Додаткової угоди № 1 від 26 січня 2012 року до Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року, укладеної із ОСОБА_1 ; додаток №4 до Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 від 31 липня 2007 року кредитний договір №010/02- 18/1026/04-12 від 26 січня 2012 року, договір поруки №010/02-18/1026/04-12п від 26 січня 2012 року, укладений з ОСОБА_3 Разом з підписанням цього Акту приймання - передачі документів новий кредитор засвідчив, що отримана документація відповідає умовам договору відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року, є повною та достатньою для реалізації новим кредитором отриманих прав вимоги (Додаток № 3 до договору про відступлення від права вимоги від 28 грудня 2016 року - т.1 а.с. 56, 185).

Крім того, документи, на підставі яких нотаріус посвідчив договір про відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року містять розрахунок заборгованості позивача станом на день укладення вказаного договору, розмір якої складає 790726 гривень 93 копійки, а також повідомлення боржника про укладення вказаного договору та надано реквізити нового кредитора ПАТ КБ "Фінансовий партнер" для погашення заборгованості (т.1 а.с.184, 185).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції , що твердження позивача про те, що відповідачем АТ "Райффайзен Банк Аваль" не було передано ПАТ "Комерційний банк «Фінансовий партнер" при укладенні договору про відступлення права вимоги кредитного договору та розрахунку заборгованості не відповідає дійсності й спростовується змістом Додатків №1, №2 та №3 до Договору відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року, які містять розрахунок заборгованості позивача за кредитним договором станом на день його укладення, форму повідомлення боржника та поручителя про відступлення права вимоги та Акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 28 грудня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість позивач не надав доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів в результаті укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 грудня 2016 року.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, були предметом дослідження у суді першої інстанції та не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінансовий Партнер», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», Благодійний фонд «Розвиток Черкащини», ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого володіння - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 24 жовтня 2019 року.

Судді

:

в с т а н о в и в :

п о с т а н о в и в :