ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6863/19 Справа № 201/5549/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Фонду державного майна України,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року

по справі за позовом Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю КП-Комфорт, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна про визнання недійсним договору, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю КП-Комфорт, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна про визнання недійсним договору, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року позовну заяву Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю КП-Комфорт, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна про визнання недійсним договору, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат вважати повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі Фонд державного майна України просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року по справі №201/5549/19 та прийняти постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзивів на апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи судова колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву Фонду державного майна України, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем у позовній заяві було порушено правила об`єднання позовних вимог.

Але з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, Фонд державного майна Українизвернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КП-Комфорт, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна про визнання недійсним договору, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат.

Звертаючись до суду із позовомФонд державного майна України просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 06.05.2016 року за №663 між ОСОБА_1 та ТОВ КП Комфорт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А.;

- визнати право власності за державою в особі Фонду державного майна України на житлове приміщення №710 гуртожитку літ. А-12, яке складається з: 1 - коридор, площею 3,9 кв.м.; 2 - житлова, площею 17,4 кв.м.; 3- житлова, площею 11,7 кв.м.; 4 -туалет, площею 1,0 кв.м.; 5- душова, площею 0,9 кв.м.; житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Фонду державного майна України житлове приміщення №170 гуртожитку літ. А-12, яке складається з: 1- коридор, площею 3,9 кв.м.; 2- житлова, площею 17,4 кв.м.; 3- житлова, площею 11,7 кв.м.; 4 -туалет, площею 1,0 кв.м.; 5- душова, площею 0,9 кв.м.; житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні і похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 та ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч.7 ст. 188 ЦПК України).

Якщо на стадії відкриття провадження буде встановлено, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (ч.1 ст.186 ЦПК України). У разі встановлення таких обставин на стадії розгляду справи суд своєю ухвалою закриває провадження у справі. (п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Не врахувавши дані норми процесуального права та не навівши обґрунтування прийнятого рішення, суддя помилково постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

Ухвалу Фонду державного майна України скасувати і направити справу направити для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича