Дата документу 28.10.2019
Справа № 501/3731/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 149-151 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) щодо заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову по цивільній справі за ймовірним

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 ОСОБА_2

2 ОСОБА_3

предмет та підстави позову: про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

І. Обґрунтування заяви.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на належне:

- позичальнику ОСОБА_2 нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити позичальнику вчиняти правочини щодо відчуження та передачі в користування третім особам належного йому вказаного вище нерухомого майна, в тому числі, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які певні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у отому числі приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій;

- поручителю ОСОБА_3 нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити поручителю вчиняти правочини щодо відчуження та передачі в користування третім особам належного йому вказаного вище нерухомого майна, в тому числі, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які певні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у отому числі приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій.

2. Заява обґрунтована тим, що 01 вересня 2019 року від передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 784 500,00 грн., що еквівалентно 150 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути до 11 жовтня 2019 року, про що між сторонами укладено договір позики. Однак. до теперішнього часу позичальник борг не повернув.

Також, заявник зазначає в заяві, що з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язання за договором позики, між заявником та поручителем 01 вересня 2019 року було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань ОСОБА_2 Станом на 21 жовтня 2019 року поручителем не вчинено жодних дій на виконання своїх обов`язків як поручителя за договором поруки.

Зважаючи на значну суму заборгованості, фактичне знаходження нерухомого майна позичальника і поручителя на території іншої області, заявник звернувся до суду із відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

ІІ. Процедура.

3. Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного - процесуального кодексу України (далі ЦПК).

4. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд заяви здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

5. Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК).

6. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

7. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

8. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

9. Натомість, всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України. заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. В ній зазначено, що, на думку заявника підстави для застосування зустрічного забезпечення не має, а відтак відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

10. Згідно із ч.ч.1-5 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

11. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

12. З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

13. Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою позивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

14. Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозицію щодо зустрічного забезпечення.

15. Крім того, суд врахував, що позивач не надав до суду відомості щодо свого майнового стану, а відповідно до ч.1 ст.159 ЦПК України у певних випадках відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

16. Таким чином, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

17. Крім того, за заяви про забезпечення позову надано копії документів, які не засвідчені у встановленому законом порядку, хоча заявник в своїй заяві наголошує на тому, що оригінали документів знаходяться у нього.

18. При цьому слід звернути увагу заявника, що порядок засвідчення документів визначений пунктами 5.26 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55). За вказаним нормативно - правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію; її ініціалів та прізвища, дати засвідчення підпису, яка проставляється нижче підпису.

19. За приписами ч.9 ст.153 ЦПК України Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене заява про забезпечення позову має бути повернута заявнику.

20. Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149-154 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до осіб, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - повернути заявнику.

2. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко