Справа №949/1522/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

22 жовтня 2019 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/53-05/60570 від 18.05.2007 року, в порядку ст. 23 Закону України "Про іпотеку",

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", через свого представника Вуйка В.А. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС №000044 від 30.01.2016 року) звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просить у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/53-05/60570 від 18.05.2007 року у сумі 32192 доларів США 16 центів звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: будинок, загальною площею 81,8 кв.м., житловою: 55,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Крім того, одночасно з позовною заявою, представник позивача - адвокат Вуйко В.А. подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на домоволодіння загальною площею 81,8 кв.м., житлова площа - 55,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретною заявою до суду можна звертатися лише один раз. Заявник/позивач не вправі одночасно порушити одну й ту ж справу в декількох судах чи декілька разів. Розгляд і вирішення тотожних справ суперечить загальним принципам правосуддя.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Вказані положення спрямовані на запобігання випадкам розгляду і вирішення тотожних цивільних справ. Дана норма є заходом на шляху недопущення винесення судами суперечливих та взаємовиключних судових рішень.

Так, встановлено, що 11 вересня 2012 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки, предметом якого був будинок, загальною площею 81,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Справа №1706/ АДРЕСА_2 ).

При огляді матеріалів цивільної справи №1706/1444/12 вбачається, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року ухваленому у даній справі, позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області від 10 вересня 2014 року рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року залишено без змін. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до примусового виконання, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2014 року.

Частиною 2 ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Із вказаного слідує, що рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року відповідає критерію законності, що, відповідно, було підтверджено в апеляційному порядку.

Зазначене свідчить про неспростовність та виключність рішення суду, які є необхідною гарантією для реалізації владного веління, що міститься у даному рішенні, оскільки ухвалення судового рішення у справі, яка вже розглядалася і в якій уже ухвалене судове рішення, і воно набрало законної сили, означає ігнорування такого рішення.

Отже, вказані ознаки рішення суду проявляються у неможливості після набрання рішенням суду законної сили для осіб, що беруть участь у справі, а також їх правонаступників, пред`являти ті самі позовні вимоги з тих самих підстав (тотожні позови).

У даному випадку відмінність полягає у зазначенні позивачем відповідача крім ОСОБА_1 також і ОСОБА_2 Однак така обставина на тотожність позову не впливає, оскільки позовна вимога є тотожною вимозі у справі №1706/1444/12, яка уже вирішена судом.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для відкриття провадження в справі за заявленими вимогами та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі, заяву про забезпечення позову необхідно залишити без розгляду. До того ж, подання представником позивача заяви про забезпечення позову для вирішення питання, яке вже вирішено судом, суд розцінює як зловживання процесуальними правами у розумінні вимог п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 352, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/53-05/60570 від 18.05.2007 року, в порядку ст. 23 Закону України "Про іпотеку".

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.