Справа № 495/3670/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 жовтня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Завацької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , Зацікавлена особа Приморська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2010 року по 21 ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Адвокат Міллер Ю.Б., яка діє в інтересах заявника в судове засідання не з`явилася, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25 травня 2017 року, актовий запис №646.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого Приморською сільською радою 23 лютого 1993 року та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2444 гектарів на території Приморської сільської ради АДРЕСА_2 . Курортне, вул АДРЕСА_1 , 104, яка належала померлої на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 036951, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14 від 17 листопада 2004 року на підставі рішення сесії Приморської сільської ради від 30 грудня 1999 року №207 ХХІІІ.

Згідно заповіту від 30 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., ОСОБА_3 заповідала своє майно падчерці ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з серпня 2010 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Хоча фактично ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але в зв`язку з тим, що вона була одинокою, похилого віку, постійно хворіла та потребувала стороннього догляду, інших близьких родичів не мала, ОСОБА_2 , яка доводилася їй падчеркою, у 2010 році забрала її до себе додому доглядати, де вони разом проживали вели спільне господарство, розпоряджалися спільним бюджетом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 здійснила її поховання.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 з серпня 2010 року по 21 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, факт постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 з серпня 2010 року по 21 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом депутата Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 18 квітня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 №537064, видане Мотигінським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану Красноярського краю 12 листопада 2018 року, актовий запис №3.

Згідно заповіту від 07 червня 2018 року, посвідченого нотаріусом Лісосибирського нотаріального округу Нефедовою Т.Ю., ОСОБА_2 . заповідала все своє майно сину ОСОБА_1 .

Таким чином, заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , що також підтверджується довідкою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Іваницького О.Ю. №73/02-14 від 20 березня 2019 року.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо згідно із законом такі факти погоджують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням ст. ст. 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , Зацікавлена особа Приморська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2010 року по 21 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: