Провадження № 6/161/459/19
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Самолюк І.М.,

з участю представника відповідача Курбай Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до неї про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до неї про стягнення безпідставно набутих коштів.

Свою заяву мотивує тим, що 03.10.2018 року колегією Касаційного цивільного суду Верховного Суду винесено постанову, якою залишено в силі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2017 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів в сумі 182910,10 грн.

Оскільки вона є інвалідом третьої групи, пенсіонером, проживає одна, то звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, однак ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2019 року, яка залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 24.07.2019 року, в задоволенні її заяви відмовлено.

В подальшому, виконавчою службою з метою реалізації був оцінений її будинок і його оціночна вартість значно вища за заборговану суму коштів.

Вказує, що у відповідності до ст. 435 УПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви про відстрочення виконання рішення суду, а саме: безпідставно набуті кошти на даний момент є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0005581 від 03.12.2017 року. Також, в Луцькому міськрайонному суді слухається справа за її позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, так як він був укладений шляхом обману.

Разом з тим, вона є інвалідом 3-ї групи та стан її здоров`я потребує постійного лікування через тяжке захворювання серцево-судинної системи, що тягне непомірних витрат для купівлі лікарських засобів.

При цьому, єдиним джерелом доходів є пенсія, а будинок єдиним місцем проживання.

Зазначає, що не відмовляється сплачувати кошти та виконувати рішення суду, однак має намір продати належні їй гаражі та за рахунок цих коштів сплатити борг ОСОБА_2 , тому для неї є необхідним відстрочити виконання рішення суду до грудня 2019 року, у зв`язку з чим просить задовольнити її заяву.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити.

Стягувач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи і його його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та долучені до заяви письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року у цивільній справі №161/13495/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в сумі 182 910 грн. та 1829 грн. судового збору (т. 1, а.с. 171).

Постановою старшого державного виконавця Луцького районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 05.12.2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 184 739 грн. 10 коп. і постановою від 05.12.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме мано ОСОБА_1 (т. 3, а.с. 14-15).

Довідкою, яка видана ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.01.2019 року стверджується, що вона отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 2994 грн. станом на грудень 2018 року (а.с. ).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Разом з тим, подані заявником докази не можуть вважитися достатніми та переконливими задля відстрочки виконання рішення суду від 20 вересня 2017 року у цивільній справі №161/13495/16-ц, оскільки вказані витрати на лікування не підтверджуються документально. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено наявність постійного доходу у боржника та наявність майна, за рахунок якого може бути погашено заборгованість.

За таких обставин, суд вважає дані обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим і не є тим винятковим випадком, що ускладнює або виключає виконання рішення.

А тому, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до неї про стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст ухвали складений 07.10.2019 року.