Справа №263/9353/19
Провадження №2/263/2018/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 24 червня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона з січня 2005 року проживала із ОСОБА_3 однієї сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . У період спільного проживання ОСОБА_3 працював у ТОВ проектно-будівельному підприємстві «Азовінтекс» у період з 13 березня 2006 року пл. 03 січня 2017 року. Під час сумісного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з жовтня 2006 року ОСОБА_4 почав проживати окремо від позивача та їх спільної дитини, однак до березня 2008 року приймав участі у вихованні дитини та здійснював невелику періодичну матеріальну допомогу. З березня 2008 року відповідач матеріальну допомогу не надає, ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини. Таким чином, після припинення сумісного проживання позивача та відповідача, останні перестав виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а саме: перестав відвідувати сина за місцем його проживання, дошкільного та шкільних навчальних закладів, які відвідував та відвідує син ОСОБА_1 , перестав телефонувати, надавати матеріальну допомогу, виплачувати аліменти та нести додаткові витрати на утримання дитини. ОСОБА_3 змінив номер телефону та місце роботи, нове місце проживання позивачу не відомо. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2017 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2017 року та до повноліття дитини. Державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області при виконанні рішення здійснені заходи щодо розшуку відповідача, оскільки останній на виклики не з`являвся постановою від 26 квітня 2019 року ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Крім того, 04 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів встановлених рішенням суду від 17 листопада 2017 року. Вказує, що позивач офіційно працює, має постійний, стабільний доход для свого утримання та матеріального утримання сина, а також постійне місце проживання, яке зареєстроване на прав приватної власності від 25 квітня 2006 року. Всі питання по вихованню, матеріальному забезпеченню дитину покладено виключно на позивача, відповідач з березня 2008 року та по теперішній час ніякої допомоги не надає і ніякої участі у вихованні не приймає. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 4, 5, 28, 43, 49, 84, 175-177 ЦПК України, ст. ст. 18, 141, 150, 164-166 СК України, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути із ОСОБА_3 судовий збір.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 липня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 листопада 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не надала, про причини неявки не повідомила, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із виробничою необхідністю. Просила суд при ухваленні рішення врахувати права та інтереси дитини.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно до них зміст спірних правовідносин.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 листопада 2006 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області складений актовий запис № 1047. Батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На підставі договору довічного утримання серії АЕЕ № 935083 від 05 грудня 2001 року ОСОБА_1 належить житловий будинок по АДРЕСА_2 та земельна ділянку 600 кв.м.

Відповідно до акту від 04 жовтня 2017 року № 24, складеного КСН «Шевченківський» ОСОБА_1 . зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично з січня 2005 року по жовтень 2006 року проживала разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

З листа від 02 листопада 2017 року № 522/246-05 ТОВ проектно-будівельному підприємстві «Азовінтекс» вбачається, що ОСОБА_3 у період з 13 березня 2006 року пл. 03 січня 2017 року працював у ТОВ проектно-будівельному підприємстві «Азовінтекс» на посаді начальника проектно-технічного відділу транспортної дільниці.

За адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією про кількість зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 лютого 2019 року № 08-147-3307, наданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради.

Заочним рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2017 року із ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2017 року та до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 06 червня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56552815, на підставі виконавчого листа № 263/13738/17 від 27 березня 2018 року.

26 квітня 2019 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 квітня 2019 року відносно ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 263/13738/17, виданого 27 березня 2018 року.

Згідно з листом від 03 листопада 2017 року № С-983/101/07-2017 Центрального ВП ГУНП в Донецькій області заява ОСОБА_1 від 19 жовтня 2017 року щодо розшуку колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 розглянута, в ході перевірки ознак кримінального правопорушення не виявлено. Встановити місце знаходження ОСОБА_3 та опитати не вдається за можливе. При встановленні місця проживання та опитуванні ОСОБА_3 буде прийнято додаткове рішення.

За змістом листа від 15 лютого 2018 року КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 29 Маріупольської міської ради Донецької області» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчаться у КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 29 Маріупольської міської ради Донецької області» з 11 січня 2017 року. Вихованням та розвитком дитини займається ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські наради, інтересується успіхами сина, підтримує з вчителями постійний контакт.

Відповідно до листа від 26 лютого 2018 року № 49 КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 64» ОСОБА_4 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 64» з 01 вересня 2013 року по 26 грудня 2016 року. Про його виховання дбала мати - ОСОБА_1 . До школи хлопчика проводили мати та дідусь. ОСОБА_3 не приймав участі у вихованні сина за весь період навчання, жодного разу не приводив та не забирав сина зі школи, не цікавився навчанням, не приймав участі у батьківських зборах.

Згідно з листа від 03 травня 2019 року № 62 КДНЗ «Ясла-садок № 148 «Джерельце» Маріупольської міської ради Донецької області» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував КДНЗ «Ясла-садок № 148 «Джерельце» Маріупольської міської ради Донецької області» з вересня 2009 року по 2011 рік. Мати - ОСОБА_1 проводила та забирала дитину з садочка, приймала участь у зборах батьків. Батько дитини, ОСОБА_3 до садочку не приходив та не забирав дитину, вихованням дитини не цікавився.

Згідно з висновком Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 24 вересня 2019 року № 13-31-140, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотив, які є підставою для відхилення цих доказів.

Враховуючи наведене, досліджуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а саме, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки відносно ОСОБА_4 , не приймає участь у їх матеріальному забезпеченні та вихованні.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо свого сина ОСОБА_4 , не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не сплачує аліментів, не відвідує та не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 відповідає інтересам дитини, з урахуванням відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 164, 165, 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 47, 76-81, 84, 89, 133,139,141, 223, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації, ЄДРПОУ 040527, адреса: пр. Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя: О.А.Шевченко