Справа № 202/3820/19
Провадження № 2/202/1767/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря -Дмитрієва Р.С.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Борсук Ю.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_4 , про визнання права власності на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2019 року звернулася з позовом до відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_4 , про визнання права власності на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову послалася на те, що позивачем та її сином, третя особа по справі, ОСОБА_4 було використано право на безоплатну приватизацію житла на кожного члена сім`ї по 11,52 кв.м. Так, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в 2007 році було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 . 25 грудня 2007 року квартиру АДРЕСА_1 було продано. 06 березня 2018 року позивачу, ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.01.2018 року № 37 було видано ордер на жиле приміщення № від 06 березня 2018 року на право зайняття жилого приміщення, жилою площею 18,0 кв.м, яка складається з однієї кімнати, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .У зазначеній квартирі АДРЕСА_2 вона, ОСОБА_3 та її син, ОСОБА_4 зареєстровані та проживають з 01.11.2002 року. 27 лютого 2019 року позивач звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 , однак їй було відмовлено, оскільки як було зазначено в листі, нею використане право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду.

Вважає, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації державного житлового фонду в безоплатній передачі у її, ОСОБА_3 власність квартири АДРЕСА_2 є незаконною та протиправною, оскільки вона має право на приватизацію займаного нею житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 , виходячи з невикористаних нею житлових чеків та/або невикористаних квадратних метрів на площу, що становить різницю між санітарною нормою в 21 кв.м. та приватизованим нею раніше житлом площею 11,5 кв.м. Вона має право на безоплатну приватизацію жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 площею 9,48 кв.м. з правом викупу надлишкової загальної площі квартири, тому вимушена звернутися до суду.

Просила суд: визнати відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №3/9- 1297 від 25.03.2019 року як органу приватизації державного житлового фонду в безоплатній передачі у власність ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в порядку приватизації квартири АДРЕСА_2 - неправомірною; визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 29,5 кв.м, житловою площею 18,0 кв.м, за рахунок залишку невикористаних чеків та/або невикористаних квадратних метрів передбачених безоплатним правом на приватизацію житла з правом викупу надлишкової загальної площі квартири; зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації державного житлового фонду провести за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 29,5 кв.м, житловою площею 18,0 кв.м. за рахунок залишку невикористаних чеків та/або квадратних метрів передбачених безоплатним правом на приватизацію житла з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року, головуючим у справі визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила суд у його задоволенні відмовити, оскільки їх дії відповідають вимогам закону.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

В судовому засідання встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А., зареєстрованого в реєстрі за №8468, квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , яка діє за себе та за довіреністю від імені ОСОБА_6 , від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_9 купила АДРЕСА_1 . Квартира належала продавцю на підставі дублікату б/н від 15.02.2007 року свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.03.2007 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням №7/172-95, зареєстрованого 01.04.2007 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 18370808, та свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.1995 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням №7/363-95, зареєстрованого Дніпропетровським МЕТІ, номер запису 64, в книзі 36п. Ця квартира складалася з: 1-коридор, 2,5,7-житлові, 3-туалет, 4-ванна, 6,9-кладові, 8-кухня, І-лоджія, II- балкон в житловому будинку літ.А-9, житлова площа 40,0 кв.м, загальна площа 68,3 кв.м.

Відповідно до довідки КП ДМБТІ від 18.01.2016 року за №513 за: ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 69/400 ч. квартири АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 69/400 ч. квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.01.2018 року № 37, про видачу ордера на квартиру АДРЕСА_2 вирішено: видати ордер на жиле приміщення - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , жилою площею 18,0 кв.м., загальною площею 29,5 кв.м. ОСОБА_3 , на склад сім`ї 2 особи: ОСОБА_3 , 1976 року народження, наймач; ОСОБА_4 , 1995 року народження, син.

06 березня 2018 року, ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.01.2018 року № 37 було видано ордер на жиле приміщення № від 06 березня 2018 року на право зайняття жилого приміщення, жилою площею 18,0 кв.м, яка складається з однієї кімнати, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, виготовленого 22 квітня 2017 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 квартира, АДРЕСА_2 складається: 1 коридор - 3,1 кв.м., 2 житлова -18 кв.м., 3 кухня - 5,5 кв.м., 4 санвузол - 2,3 кв.м., 5 кладова - 0,3 кв.м., 6 кладова - 0,3 кв.м., загальна площа 29,5 кв.м., житлова 18,0 кв.м., допоміжна 11,5 кв.м.

Згідно з довідкою КП «Жилсервіс -5» від 25.02.2019 року № 1019 про реєстрацію місця проживання громадян зареєстрованих у квартирі, у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають з 01.11.2002 року.

27 лютого 2019 року, ОСОБА_3 звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Згідно з заявою просила оформити передачу в приватну спільну часткову власність у рівних частках квартиру з членом сім`ї ОСОБА_4 .

В листі № 3/9-1297 від 25.03.2019 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради вказав, що ОСОБА_3 вже брала участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 46,1 кв.м., складом сім`ї 4 особи) та департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має змоги передати у приватну власність квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 29,54 кв.м., що у сумі буде перевищувати санітарну норму на одну особу. Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку (21 кв.м. загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м. додатково на сім`ю) один раз.

Згідно з відомостями в свідоцтві про народження ОСОБА_4 право на приватизацію житла використано в обсязі 11,52 кв.м., при нормі загальної площі 21,0 кв.м.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків,одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Згідно з п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку (21кв.м. загальної площі на кожного мешканця та 10кв.м. додатково на сім`ю) один раз.

Відповідно до ст. 8 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 10 червня 2010 року №15-уп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зазначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано (в одній чи кількох квартирах, будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатковою квадратних метрів на сім`ю.

Як вбачається із матеріалів справи, Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради, листом № 3/9-1297 від 25.03.2019 року повідомлено про те, що, ОСОБА_3 використала своє право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 використали право на безоплатну приватизацію в обсязі по 11,52 кв.м. кожний при нормі 21 кв.м., разом 23,04 кв.м.

Загальна площа спірної квартири АДРЕСА_2 29,54 кв.м. (житлова площа 18,0 кв.м.). Отже при приватизації спірної квартири загальна площа буде становити 52,58 кв.м.

Згідно діючого законодавства безоплатна приватизація державного житлового фонду вважається реалізованим при приватизації 21 кв.м. загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м. додатково на сім`ю.

Враховуючи наведене, логічним є висновок, що якщо площа займаної квартири, кімнати менше санітарної норми, то громадянин має використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) кімнати державного житлового фонду, наймачем, якої він є.

При цьому одноразовість приватизації житла законодавець обумовив номінальною вартістю житлового чека, а не кількістю квартир (будинків), площа яких відповідає цій вартості і встановленим санітарним нормам.

Згідно з п. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом.

Однак при приватизації позивачем та її сином квартири АДРЕСА_2 загальною площею 29,54 кв.м., санітарна норма на одну особу буде перевищувати встановлену норму.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Як вбачається із матеріалів справи, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради №3/9- 1297 від 25.03.2019 року як орган приватизації державного житлового фонду відмовив в безоплатній передачі у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку приватизації квартири АДРЕСА_2 , однак позивачем заявлені позовні вимоги особисто, саме тому суд виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог вцілому.

Крім того суд звертаючи увагу на заявлені позивачем вимоги в частині зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації державного житлового фонду, вважає що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав не передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України та в порядку цивільного судочинства не передбачено можливості зобов`язання органів державної влади та місцевого самоврядування до вчинення певних дій. До того ж, суд, захищаючи порушені права громадян, не може підміняти функції окремих органів, в тому числі і органів приватизації. Так, порядок приватизації майна встановлений Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись: ст.47 Конституцій України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», ст. 345 ЦК України, ст.ст.1,2,5,9,58 ЖК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, вул.Воскресенська, 16, ), третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання права власності на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 21 жовтня 2019 року.

Суддя Л.П. Слюсар