Справа № 159/4609/19
Провадження № 2/159/1225/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні (усному) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_2 , до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач 15.08.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є квартиронаймачем та співвласником кв. АДРЕСА_1 . Крім неї у цій квартирі зареєстровані третя особа у справі та відповідач. Квартира має загальну пл. 35, 4 кв. м., приватизована 09.10.09 р. і належить їй. Як члени сім`ї третя особа у справі та відповідач були включені у свідоцтво про право власності на житло. Однак відповідач вибув на інше постійне проживання понад 12 р. тому і більше у квартиру не повертався. Ніякого його майна та речей у спірній квартирі немає. Відповідач створив свою сім`ю і постійно проживає з дружиною по АДРЕСА_2 . З того часу відповідач спірною квартирою не користувався, повністю припинив виконання обов`язків члена сім`ї, що передбачені ст. 64 ЖК України та пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунпослуг; не цікавиться ні житлом, ні допомогою матері як особі похилого віку. У зв`язку з формальною реєстрацією відповідача вона не має змоги повноцінного користування соцвиплатами та державними гарантіями, так як має мінімальну пенсію. Будь - яких усних чи письмових домовленостей між сторонами та третьою особою у справі щодо проживання та реєстрації відповідача у спірній квартирі немає. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, з цим зволікає, що порушує її права. Покликаючись на ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 9, 71, 72, 107 ЖК України, просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 11.09.19 р..

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем та третьою особою у справі отримано під розпис, кожним зокрема, 19.09.19 р..

За станом на 11.10.19 р. відзиву на позовну заяву чи пояснень третьої особи щодо позову до суду не подано.

У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі. Надала суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні третьою особою у справі позов підтримала у повному обсязі. Надала суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Також просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Причини неявки суду не повідомлено.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності особи, яка не з`явилась.

Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи у справі, показання свідків, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстровані як такі, що проживають у вказаній вище спірній квартирі, що стверджується копією паспорта позивача та копією аркушів будинкової книги, причому сторони та третя особа у справі є співвласниками спірної квартири на праві спільної сумісної власності, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 09.10.09 р., виданого згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду).

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як ствердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі, не навідується до позивача.

Однак за змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності.

Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Пункт 2 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Таким чином, хоча в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, який є співвласником вказаної вище квартири, у якій сторони значаться проживаючими, тривалий час не проживає у ній, однак суд вважає, що підстав для позбавлення його як співвласника спірної квартири права користування нею з огляду на доводи позивача, немає. Таке обмеження прав відповідача як співвласника спірної квартири на підставі доводів позивача було б невиправданим втручанням держави у повноту права власності особи.

Так спір між співвласниками житла з приводу несення витрат на його утримання та оплату житлово - комунальних послуг не може бути підставою для порушення повноти права власності відповідача і підлягає вирішенню за іншими нормами цивільного права.

Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 262, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст. 150, ч. ч. 1, 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , і. н. НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , і. н. НОМЕР_5 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 18.10.19 р..