Справа № 589/1840/19
Провадження № 2/589/1311/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, щодо якого виник спір за правилами поділу спільного майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 15 жовтня 1990 року він з відповідачем ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2018. Питання про поділ майна не вирішувалось, оскільки між ними на той час не виникало майнового спору. За час проживання однією сім`єю позивач та відповідач мали спільний бюджет, вели спільне господарство в результаті чого були придбані речі загапльного користування, а саме: меблі для кухні, меблі стінка у вітальню, м`які меблі (два крісла та диван), мікрохвильова піч, соковижималка, мультиварка, кухонна витяжка. У зв`язку із припиненням шлюбних відносин та розірванням шлюбу з відповідачкою, у позивача відсутня можливість користуватися побутовою технікою та меблями, які були придбані під час шлюбу, а тому, з огляду на вищезазначені приписи норм діючого законодавства України, просить суд поділити вищевказане майно.

Ухвалою суду від 29.05.2019 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

07.08.2019 надійшов відзив в якому відповідач просить у задоволені позову відмовити посилаючись на те, що близько двох років тому з позивачем в добровільному порядку поділили між собою спільне набуте майно, в результаті поділу позивач забрав речі спільного користування, а саме: плазменний телевізор, кухонний гарнітур, витяжку на кухню, плиту газову, мийку для посуду, електрогриль, пилосос, посуд, аєрогриль, надувний диван, постільну білизну, покривала, тюль та штори.

14.08.2019 надійшла відповідь на відзив, в якому позивач пояснює, що дійсно він забрав частину речей, плазмений телевізор, кухонний гарнітур, витяжку на кухню, плиту газову, мийку для посуду, електрогриль, пилосос, посуд, аєрогриль, надувний диван, постільну білизну, покривала, тюль та штори, серед ціх речей були і ті, які він отримав в подарунок від своєї матері та в подарунок на колишній роботі, а такі речі як вхідні двері та газова колонка, були передбаними матір`ю позивача.

06.09.2019 позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову та зобов`язувався надати підтверджуючі документи щодо вартості та походження спірного майна. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено джерело придбання та вартость спірного майна, що є предметом спору.

15.10.2019 в судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2018 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, рішення набуло законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У свою чергу приписами ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, ч.1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч.1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4ст. 65 СК України)., що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4ст. 65 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси подружжя та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В даній справі позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували вартість, склад та джерела походження майна щодо якого заявлено позовні вимоги. Не надано доказів щодо перебування даного майна в певному місці, а відповідач не підтверджує наявність у неї даного майна. Сам позивач в судовому засіданні висловлював сумніви щодо вартості майна, яка зазначена в поданому ним позові. Судом було додатково надано час позивачу для обгрунтовання позовних вимог, однак будь-яких доказів позивач не надав, а в судове засідання не з`явився.

З урахуванням даних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що є підставою для відмови в задоволення позову.

На підстав викладеного, керуючись ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.10.2019.

Суддя О.М.Сидорчук