ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8394/19 Справа № 201/4818/17 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Вказане подання приватного виконавця обґрунтоване тим, що на виконанні у нього перебуває виконавче провадження № 58481940 з примусового виконання виконавчого листа № 201/4818/17, виданого 12 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № КД 011/840/1 від 28 березня 2008 року у сумі 61 200,08 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2017 року еквівалентно 1 660 025,18 грн., та 1 717 680,87 грн., з яких: 61 200,08 доларів США заборгованість за відсотками за період з 28 березня 2014 року по 27 березня 2017 року; 516 812,63 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 200 868,24 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» сплачений судовий збір у сумі 50 665,50 грн..

Приватним виконавцем 26 лютого 2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

26 лютого 2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника, про що дані внесенні до відповідних Реєстрів.

Окрім того з метою забезпечення виконання виконавчого провадження 13 березня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлені відповідним банківським установам до виконання.

Згідно отриманої інформації з банківських установ, ОСОБА_1 не має відкритих розрахункових рахунків.

При перевірці майнового стану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником право власності на будь яке нерухоме майно не було виявлено.

Відповідно до відповіді ТСЦ 1242 за ОСОБА_1 зареєстровані автомобілі, які були арештовані та оголошенні в розшук постановою приватного виконавця про розшук майна боржника від 12 березня 2019 року, на теперішній час автотранспортні засоби не знайдені. ГУ Держпродспоживслужба повідомили про відсутність зареєстрованої за ОСОБА_1 техніки.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області зареєстрованих за ОСОБА_1 будь яких земельних ділянок не було виявлено.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку надала відповідь приватному виконавцю , що боржник ОСОБА_1 не володіє цінними паперами, акціями приватних акціонерних товариств.

Державною службою морського та річкового транспорту України на запит приватного виконавця, надали відповідь , якою повідомили про відсутність боржника серед власників суден.

Відповідно до повідомлення адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 04 березня 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виклик приватного виконавця за вихідним 01-29/ 563 боржнику був направлений за вказаним місцем реєстрації.

Станом на теперішній час боржник так і не з`явився, жодної інформації та відомості не надав, не дивлячись на те, що був своєчасно та належним чином повідомлений.

З метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем за адресою вказаною в виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , було здійснено вихід, але двері ніхто не відчинив отже перевірити майновий стан боржника виявилось не можливим про що був складений відповідний акт.

На думку приватного виконавця боржник своїми діями ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду.

Враховуючи викладене, приватний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця.

Ухвала суду мотивована тим, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження. При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що боржник свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, виконавцем надано не було, що й стало підставою для відмови у задоволенні його подання.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця.

Апеляційна скарга Банку обґрунтована тим, що боржник знає про наявність судового рішення та відкриття виконавчого провадження, однак останнім не було здійснено погашення боргу та належного виконання судового рішення, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від належного виконання судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявником факту свідомого ухилення боржником від виконання зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. перебуває виконавче провадження № 58481940, з примусового виконання виконавчого листа № 201/4818/17, виданого 12 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з останнього на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № КД 011/840/1 від 28 березня 2008 року у сумі 61 200,08 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2017 року еквівалентно 1 660 025,18 грн., та 1 717 680,87 грн., з яких: 61 200,08 доларів США заборгованість за відсотками за період з 28 березня 2014 року по 27 березня 2017 року; 516 812,63 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 200 868,24 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» сплачений судовий збір у сумі 50 665, 60 грн..

26 лютого 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1

13 березня 2019 року з метою забезпечення виконання виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно отриманої інформації з банківських установ, ОСОБА_1 не має відкритих розрахункових рахунків.

Також, при перевірці майнового стану боржника приватним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_1 право власності на будь яке нерухоме майно не було виявлено.

Відповідно до відповіді ТСЦ 1242 за ОСОБА_1 зареєстровані автомобілі, які були арештовані та оголошенні в розшук постановою приватного виконавця про розшук майна боржника від 12 березня 2019 року, на теперішній час автотранспортні засоби не знайдені.

На запит приватного виконавця, ГУ Держпродспоживслужба повідомили про відсутність зареєстрованої за ОСОБА_1 техніки.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області зареєстрованих за ОСОБА_1 будь яких земельних ділянок не було виявлено.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку надала відповідь приватному виконавцю, що боржник ОСОБА_1 не володіє цінними паперами, акціями приватних акціонерних товариств.

Державною службою морського та річкового транспорту України на запит приватного виконавця, надали відповідь, якою повідомили про відсутність боржника серед власників суден.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Керуючись вказаними нормами закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки виконавцем не було надано належних доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду та умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Доводи апелянта в скарзі про те, що боржник знає про наявність судового рішення та відкриття виконавчого провадження, однак останнім не було здійснено погашення боргу та належного виконання судового рішення, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від належного виконання судового рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, безпідставними, оскільки тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Вказаного, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції доведено не було.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржувної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаного подання приватного виконавця судом першої інстанції були дотримані вимоги норм матеріального та процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам чинного законодавства підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 268, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко