ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6086/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2452/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2019 року, ухвалене суддею Блажко І.О., повний текст рішення складено 15 липня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дім» про стягнення майнових збитків.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

27.07.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк», в обґрунтування якого зазначила, що 20.04.2011 р. між нею та відповідачем укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництву виду А № НОМЕР_1 , за умовами якого ПАТ «Полтава-банк» в порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами Фонду фінансування будівництва (далі ФФБ), здійснює управління майном ФФБ, а довіритель (позивач) бере участь у ФФБ шляхом надання майна у довірчу власність управителю в управління з метою отримання у власність визначеного договором об`єкта інвестування, що розташований за адресою м. Полтава АДРЕСА_1 майдан Незалежності АДРЕСА_1 1-Б.

Об`єктом інвестування, згідно умов договору та додатку №1 до договору є квартира АДРЕСА_2 , загальною АДРЕСА_3 101,71 АДРЕСА_4 ., житловою площею АДРЕСА_5 . за вказаною адресою.

За умовами зазначеного договору, вона, ОСОБА_1 , повинна була сплачувати кошти для участі у ФББ відповідно до вимірних одиниць об`єкта інвестування, згідно графіку фінансування будівництва.

Загальна вартість об`єкта інвестування за договором складає 661115,00 грн., яка майже повністю була внесена до ПАТ «Полтава-Банк», що підтверджується, зокрема, ощадною книжкою та квитанціями ПАТ «Полтава-банк».

Разом з тим, впорушення умов договору відповідач у встановлені строки не передав їй об`єкт інвестування у власність.

30.09.2015 року вона звернулась до ПАТ «Полтава-банк» з вимогою про передачу їй квартири у власність за актом приймання-передачі.

Листом від 07.01.2015 за №010-001 повідомлено про неможливість задоволення її вимоги та продаж проінвестованої нею квартири іншій особі, а також про повернення внесених нею коштів на поточний рахунок 01.01.2014 р., тобто одразу після отримання від неї листа з вимогою про передачу майна.

При цьому, управитель вказував на наявність боргу в сумі 136524,00 грн. повернення їй проінвестування коштів на рахунок ПАТ «Полтава-Банк», якими впродовж 2011-2014 років користувався відповідач, та за рахунок яких було власне побудовано квартиру АДРЕСА_6 .

Також їй було повідомлено про відкріплення від об`єкта інвестування, повернення коштів та продаж квартири вже після звернення до суду з позовом про зобов`язання передати їй квартиру за актом приймання-передачі в жовтні 2015 року.

Оскільки на даний час квартира АДРЕСА_6 знаходиться у власності іншої особи та отримати її у власність вона не має законних підстав, так як її було відкріплено від об`єкта інвестування, вважає, що згідно чинного законодавства, а саме Закону України «Про інвестиційну діяльність», вона була інвестором даної квартири.

Вона вважає, що має право на стягнення інфляційних втрат з відповідача за користування її коштами на підставі ст. 625 ЦК України у період з 20.04.2011 р. по 01.10.2014 р. (коли такі кошти були повернені на її рахунок) та за період з 01.09.2014 р. по 07.10.2015 р. (за час, коли її було реально повідомлено про повернення коштів).

Сума коштів, які були внесені нею на рахунок ПАТ «Полтава-банк» складає: 20.04.2001 року - 335530,00 грн.; 05.05.2011 року - 13481,00 грн.; 06.06.2011 року - 13481,00 грн.; 05.07.2011 року - 14312,00грн; 04.08.2011 року - 14312,00грн; 05.09.2011 року - 14312,00 грн; 06.10.2011 року - 14312,00; 07.11.2011 року - 14312,00грн.;05.12.2011 року - 14312,00 грн.; 05.01.2012 року - 14312,00 грн.; 06.02.2012 року -14312,00 грн. 05.03.2012 року -14312,00 грн.; 05.04. 2012 року -14310,00 грн.; 07.05.2012 р. - 14310,00 грн.; 06.06.2012 р. - 14310,00 грн.; 07.08.2012 р. - 14310,00 грн.; 03.09.2012 р. - 14311,00 грн.; 08.10.2012 р. - 143111,00 грн.; 01.09.2014 року - 79000,00 грн.

Всього станом на 01.09.2014 р. - 657 042,00 грн. Сума інфляційних втрат станом на 01.10.2014 р. складає 98838,58 грн., підтверджена помісячним розрахунком.

Крім того, у зв`язку з неповідомленням про повернення коштів, ПАТ «Полтава-банк» користувалось коштами позивача до 07.01.2015 р., до моменту, коли вона дізналася про їх повернення та своє право на користування ними за період з 01.09.2014 р. по 07.10.2015 р., сума інфляційних збитків складає 370571,69 грн. Отже загальна сума інфляційних втрат складає 467410,27 грн., які вона прохала стягнути з відповідача.

11.07. 2017 року позивачка надала заяву про зміну позовних вимог, в якій прохала стягнути з ПАТ «Полтава-Банк» на її користь заборгованість за штрафними санкціями, згідно договору про участь у ФФБ виду А №38 від 20.04.2011, яка складає 353 884,97 грн., з яких: 33210,00 грн. - відсотки за користування чужими коштами; 175202,15 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 113768,82 грн. - інфляційні втрати; 31704,00 грн. - списана комісія за довірче управління. (а.с.175-180 т.1).

26.09.2018 року ОСОБА_1 подала уточнення до позову, в яких просила стягнути з АТ «Полтава-банк» майнові збитки в загальній сумі 319546,08 грн., які складаються з трьох відсотків річних за період з 01.10.2014 року по 12.10.2015 р. у сумі 18616 грн. та інфляційних збитків у сумі 300930,08 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дім» про стягнення майнових збитків відмовлено.

З вказаним рішенням місцевого суду не погодилась позивачка ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивачки адвокат Сергієнко Т.Г., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, прохає рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Вказує, що про відкріплення від об`єкту інвестування відповідач повідомив позивачку листом від 04.09.2014 р. за адресою: АДРЕСА_7 , що зазначений як її адреса у договорі про участь у ФФБ від 20.04.2011 р.

При цьому, у договорі про відкриття банківського рахунку в графі «реквізити сторін» адресою позивачки зазначено: АДРЕСА_8 .

У вищевказаному листі не зазначено інформацію щодо орієнтовної дати повернення коштів, а вказано лише про те, що кошти, сплачені позивачем, будуть повернуті на рахунок, що відкритий в ПАТ «Полтава-банк», протягом 5-ти днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування.

Після реалізації квартири, яка відбулась відразу після відкріплення позивачки від об`єкта інвестування, її не було повідомлено про перерахунок коштів 01.10.2014 р. на відкритий на її ім`я банківський рахунок та можливість їх отримання.

При цьому, обов`язок відповідача повідомити позивачку про повернення коштів випливає із імперативної норми щодо строків повернення коштів після реалізації квартири.

14.07.2014 р. на адресу позивачки в Російську Федерацію було направлено листа щодо оплати 136524,00 грн. у зв`язку зі зміною вимірної одиниці об`єкта інвестування на неоплачені та незакріплені одиниці інвестування, та не зазначено про існування у довірителя боргу чи відкріплення від об`єкту інвестування.

Аналогічний лист було направлено на адресу позивачки в м. Полтаві.

Тоді як лист про відкріплення від об`єкту інвестування та можливе повернення коштів направляє лише за адресою у Російській ОСОБА_3 , за якою позивач не проживає.

01.09.2014 р., після відкріплення позивачки від об`єкта інвестування, про яке їй не було відомо, відповідачем зараховано 79000 грн. на відкритий на ім`я позивачки рахунок оплати проінвестованої квартири.

Вважає, що така протиправна бездіяльність відповідача про неповідомлення позивачки про повернення коштів була вигідною для останнього, адже користуючись коштами більше 600000 грн., банк, як фінустанова, за рік користування ними, отримала високий прибуток.

У той час, як позивачка отримала відсотки з розрахунку 0,5% річних, що не покрило навіть витрати на комісію управителя.

Тоді як, вклавши дані кошти на депозитний рахунок, вона могла отримати значно більший прибуток.

Крім того, за період 2014-2015 р.р., значно зріс курс долара, та індекс інфляції , що відобразилося на відповідних майнових втратах від перебування коштів більше ніж півмільйона гривень на рахунку відповідача, та на момент отримання можливості доступу до коштів ОСОБА_1 вже втратила фінансову можливість придбати за ці ж кошти квартиру таких же характеристик і площі, як було нею проінвестовано.

Перерахування відповідачем коштів на рахунок позивачки не є поверненням їй коштів, оскільки у її власності вони не перебували та вона не мала змоги ними користуватися, а нарахування відповідачем відсотків у розмірі 0,5 % річних на вказану суму є доказом того, що саме відповідач користувався цими коштами, хоч формально їх власником була ОСОБА_1

Отже, вважає, що позивачці діями відповідача завдано збитки, які мають бути відшкодовані відповідно до ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України, оскільки він свідомо належним чином не повідомив її про повернення коштів та перебування їх на рахунку, за адресою, зазначеною у договорі про відкриття банківського рахунку а саме: АДРЕСА_8 .

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 08.10.2019р., голова Правління АТ «Полтава-банк» прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.04.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Полтава-банк» укладено договір №38 про участь у Фонді фінансування будівництва (далі ФББ) виду А, за умовами якого управитель (банк) в порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами ФФБ, здійснює управління майном ФФБ, а довіритель ОСОБА_1 бере участь у ФФБ шляхом надання майна у довірчу власність управителю в управління з метою отримання у власність визначеного договором об`єкта інвестування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 - АДРЕСА_10 . (а.с.5-8 т.1).

Об`єктом інвестування, згідно умов договору та додатку № 1 до нього є квартира АДРЕСА_6 .

Загальна вартість об`єкта інвестування, за договором складає 661115,00 грн., що підтверджується графіком фінансування будівництва інвестування, будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_9 (том АДРЕСА_9 а.с 8 на звороті).

Згідно умов договору позивачкою було внесено на рахунок ПАТ «Полтава-банк» кошти: 20.04.2001 року у сумі 335530,00 грн.; 05.05.2011 року - 13481,00 грн.; 06.06.2011 року - 13481,00 грн.; 05.07.2011 року - 14312,00 грн; 04.08.2011 року - 14312,00грн; 05.09.2011 року - 14312,00 грн; 06.10.2011 року - 14312,00 грн.; 07.11.2011 року - 14312,00 грн.; 05.12.2011 року - 14312,00 грн.; 05.01.2012 року - 14312,00 грн.; 06.02.2012 року -14312,00 грн.; 05.03.2012 року -14312,00 грн.; 05.04.2012 року -14310,00 грн.; 07.05.2012 р. - 14310,00 грн.; 06.06.2012 р. - 14310,00 грн.; 07.08.2012 р. - 14310,00 грн.; 03.09.2012 р. - 14311,00 грн.; 08.10.2012 р. - 143111,00 грн.; 01.09.2014 року - 79000,00 грн. Всього станом на 01.09.2014 р. - 657042,00 грн., що підтверджується копією ощадної книжки ПАТ Полтава-Банк (а.с.20 т.1).

Відповідно до витягу із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 щодо участі у ФФБ, відкритому в ПАТ «Полтава - Банк», довірителем були сплачені кошти з метою отримання у власність визначеного договором об`єкта інвестування на загальну суму 634080,00 грн. з урахуванням останнього платежу в сумі 79000,00 грн. від 01 вересня 2014 року.

Між тим, кошти згідно графіку на загальну суму 57524,00 грн. позивачкою сплачені не були, отже, згідно п. 4.2. договору, не внесено 100 % проектної кількості вимірних одиниць об`єкту інвестування.

Листом № 010-001/2472 від 04.09.2014 р. ПАТ «Полтава-банк» було повідомлено позивачку про припинення дії договору про участь у ФФБ виду А № 38 від 20.04.2011 р. між ПАТ «Полтава-банк» та ОСОБА_1 та відкріплення об`єкту інвестування.

Цим же листом також повідомлено ОСОБА_1 про те, що кошти, сплачені на рахунок 2620-6-95302, відкритий в ПАТ «Полтава-банк» на її ім`я, будуть повернуті протягом 5 днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування, що підтверджується копією листа та фіскальним чеком ПД УДППЗ «УКРПОШТА» № 6340 від 09 вересня 2014 року (том 1 а.с. 55).

Правомірність відкріплення від об`єкту інвестування була предметом судового розгляду.

Так, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 травня 2019 року у справі № 554/6278/18, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 29.08.2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Полтава-банк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дім», про визнання незаконним відкріплення від об`єкту інвестування відмовлено.

Як було вірно встановлено місцевим судом, об`єкт інвестування по договору № 38 від 20.04.2011 р. про участь у фонді фінансування будівництва виду А, був реалізований 26.09.2014 р., що підтверджується договором № 179 від 22.09.2014 р. про участь у фонді фінансування будівництва виду А, укладеному з ОСОБА_4 (том 2 а.с. 31-33).

Згідно виписки АТ «Полтава-банк» від 21.06.2018 р. по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 25.09.2014 р. по 26.09.2014 р., кошти за об`єкт інвестування сплачені довірителем ОСОБА_4 у повному обсязі 26.09.2014 р. (25.09.2014 р. на суму 536487,57 грн. та 26.09.2014 р. на суму 8882,43 грн.).

Отже, реалізація об`єкту інвестування - квартири АДРЕСА_6 , згідно договору № 179 від 22.09.2014 р, відбулася 26.09.2014 р., а повернення управителем довірителю ОСОБА_1 коштів у сумі 602376,00 грн. (за мінусом 5% - 31704 грн. відповідно до п. 7.3. договору), відбулося 01.10.2014 р., шляхом перерахування на її рахунок № 2620-6-95302, що відкритий згідно договору банківського рахунку фізичної особи № 45 від 20.04.2011 р., тобто у визначений договором в строк 5 днів після повної наступної реалізації об`єкту інвестування.

Зазначене підтверджується копією меморіального ордеру ПАТ «Полтава-банк» №1684 від 01 жовтня 2014 року, витягу з виписки по рахунку ОСОБА_1 ФФБ та довідкою ПАТ «Полтава-банк» № 011-001/3767 від 03 жовтня 2016 року.

Призначення платежу в меморіальному ордері зазначено: повернення внеску з припиненням дії договору про участь у ФФБ № 38 від 20.04.2011 р. Утримано комісію 5% - 31704 грн. без ПДВ.

До 29.09.2016 р. кошти в сумі 602376,00 знаходились на відкритому на ОСОБА_1 особовому рахунку в ПАТ «Полтава-банк» № 2620-6-95302.

29.09.2016 року ОСОБА_1 було отримано через касу ПАТ «Полтава-банк» кошти з особового рахунку № НОМЕР_3 в сумі 6000,00 грн., а 30.09.2016 року нею отримано через касу ПАТ «Полтава-банк» кошти з особового рахунку № 2620-6-95302 в сумі 601200,00 грн.

Станом на 03.10.2016 р. залишок коштів на особовому рахунку ОСОБА_1 № 2620-6-95302 в ПАТ «Полтава-банк» становить 10,47 грн. (а.с.65 т.1).

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивачці саме у 2014 році було відомо про відкріплення об`єкту інвестування по договору та про повернення їй коштів в результаті цього.

Відповідно до п. 3.1. договору управитель ПАТ «Полтава - Банк» в порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами Фонду фінансування будівництва, що містяться в матеріалах судової справи, здійснює управління майном ФФБ, а довіритель бере участь у ФФБ шляхом надання майна у довірчу власність управителю в управління з метою отримання у власність визначеного договором об`єкта інвестування в об`єктів будівництва, що розташований за адресою: м. АДРЕСА_9 , майдан АДРЕСА_9 , 1- АДРЕСА_10 .

Згідно із ст. 12 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», управитель для кожного ФФБ розробляє й затверджує правила ФФБ та інші необхідні внутрішні документи, що регламентують функціонування цього ФФБ. Правила ФФБ є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами цієї системи фінансування будівництва житла.

Згідно з п.3.3. договору, укладання цього договору між довірителем та управителем означає, що довіритель ознайомлений та визнає в повному обсязі правила ФФБ та зобов`язується виконувати та дотримуватися їх.

Відповідно до п. 4.1 договору для участі у ФББ довіритель вносить до 25.04.2011 р. кошти у національній валюті у безготівковій або готівковій формі на поточний рахунок ФФБ відкритий Управителем в сумі 330000,00 грн., що відповідає вартості 50,769 кв.м вимірних одиниць об`єкта інвестування та 49,91 % поточної ціни вимірних об`єкта інвестування на момент укладення цього договору.

Пунктом 6.1.9 договору передбачено, що управитель повертає довірителю суму фактично внесених ним до ФФБ коштів, за умови сплати управителю винагороди згідно пп. 7.2.3. та 7.3. цього договору у разі відкріплення довірителя від об`єкта інвестування в т.ч. у разі невиконання довірителем своїх зобов`язань перед управителем.

Згідно п. 7.3. договору, у випадку невиконання довірителем своїх зобов`язань перед управителем щодо внесення коштів до фонду та/або не підписання без поважних причин акту приймання-передачі об`єкту інвестування і не подачі у письмовій формі своїх зауважень щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань після введення об`єкта інвестування в експлуатацію управління майном припиняється. Управитель зобов`язаний повернути довірителю кошти, сума яких визначається управителем, виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день передачі коштів в управління управителя, з утриманням винагороди у розмірі не більше 5 (п`яти) % від суми коштів, яка підлягає поверненню довірителю.

Пунктом 5.29 правил ФФБ виду також передбачено, що у випадку невиконання довірителем своїх зобов`язань перед управителем щодо внесення коштів до фонду, після введення об`єкту в експлуатацію управління майном припиняється.

Відповідно до п. 10.5. правил ФФБ виду А, невиконання довірителем власних зобов`язань щодо здійснення остаточних розрахунків із управителем за об`єктом інвестування може бути підставою для припинення договору.

Згідно з п.9.2. договору, договір припиняється в тому числі в інших випадках, передбачених правилами ФФБ та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.1.9.2. договору, управитель повертає довірителю суму фактично внесених ним до ФФБ коштів в т.ч. у випадку невиконання довірителем своїх зобов`язань перед управителем. Кошти довірителю, в цьому випадку, повертаються тільки за умови сплати довірителем винагороди управителю відповідно до п. 7.3. цього договору та протягом 5 (п`яти) днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 45 від 20.04.2011 р., банк відкриває клієнту поточний рахунок № 2620-6-95302. Вказаний рахунок є власним рахунком позивача, а не рахунком банку. Кошти, що знаходяться на поточних рахунках клієнта, є власністю клієнта.

Згідно п.2.1.1 умов вказаного договору, позивачка ОСОБА_1 у будь-який час мала право зняти зараховані на нього кошти.

Ні умовами договору, ні правилами ФФБ чи положеннями чинного законодавства не передбачено обов`язку управителя повідомляти довірителя про повернення (зарахування) коштів на його рахунок, в тому числі у зв`язку із його відкріпленням від об`єкту інвестування.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновків про відмову в задоволенні позову, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч.3 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видавати або перераховувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документу, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Статтею 1070 ЦК України визначено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно із ч. 1 ст. 623 ЦК України, борожник, який порушив зобов`зання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що АТ «Полтава-банк» не є боржником по відношенню до позивачки в розумінні ст. 625 ЦК України, так як її відкріплення від об`єкту інвестування відбулося не з вини ПАТ «Полтава-банк», яким здійснювалося управління сплаченими коштами з метою фінансування будівництва, яке відповідно до умов договору та правил ФФБ виконував забудовник - ТОВ «Сучасний дім».

Згідно п.1.2. договору № 45 від 20.04.2011 р. у зв`язку із тим, що кошти знаходилися на рахунку позивачки , банк щомісячно нараховував та сплачував проценти з розрахунку 0,5% річних зі спливом кожного календарного кварталу шляхом перерахування на поточний рахунок клієнта. Так як кошти клієнта, що сплачувалися за участь у фонді, відразу перераховувалися на рахунок фонду, відповідно відсотки згідно умов зазначеного вище договору, не нараховувалися.

Вказані відсотки почали нараховуватися починаючи із 01.10.2014 р. тобто з того часу, коли кошти в сумі 602346,00 грн. були повернуті на рахунок позивачки та знаходилися на ньому.

Тобто, з 01.10.2014 р. позивачці нараховувалися банком відсотки, що підтверджується копією виписки ПАТ «Полтава-банк» та рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 .

Враховуючи, що грошові зобов`язання АТ «Полтава-банк» щодо повернення коштів ОСОБА_1 по ФФБ виконані у відповідності до укладеного договору та вимог чинного законодавства, позивачем не доведено факту порушення ПАТ «Полтава банк» зобов`язань по договору, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з АТ «Полтава-банк» збитків у вигляді інфляційних втрат та 3-х відсотків річних.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, не спростовують висновів суду першої інстанції.

Рішення місцевого суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам, підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівнизалишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Т.О.Кривчун

Ю.В.Дряниця