Справа № 673/1337/19
Провадження № 2-о/673/84/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника Князюка Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Божиквецька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання її однією сім`єю із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявниця стверджує, що з 1994 року по 16.12.2015 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 , як чоловік та дружина. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 1,96 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Однак при зверненні заявниці до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з необхідністю встановлення в судовому порядку факту спільного її проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини. Позасудовим шляхом встановити такий юридичний факт неможливо, а тому вона просила задоволити її заяву.

Згідно з ухвалою судді від 05.08.2019 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просять її задоволити із наведених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви визнає.

Заслухавши пояснення сторони заявниці, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що слідує із положення п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Божиківці Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Божиковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Божиковецької сільської ради Деражнянського району від 18.12.1987 року за реєстром №14, ОСОБА_2 отримав у спадщину майно від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 16.02.1999 року, ОСОБА_3 була власницею земельної ділянки, площею 1,96 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 23.12.2000 року фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, проте за життя спадкових прав належним чином не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Янцаловської В.О., проте згідно із письмовим повідомленням нотаріуса №766/01-16 від 23.07.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вищевказаним письмовим повідомленням підтверджується, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилася.

З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт проживання її однією сім`єю із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки.

Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , як чоловік та жінка без шлюбу, починаючи з 1994 року і до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказом, на підставі якого суд встановив вищенаведені обставини, є також довідка виконкому Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №845 від 06.09.2019 року, якою підтверджується, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Разом із ним була зареєстрована ОСОБА_1 , яка проживала з ним однією сім`єю.

Вказане підтверджується також обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 , в якій зазначено, що головою домогосподарства за вказаною адресою являється ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 вказаний її чоловіком.

Крім того, факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без шлюбу, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є сусідами заявниці. Вони зокрема, підтвердили наведені заявницею обставини щодо факту спільного проживання її із ОСОБА_2 , спільного ведення ними господарства, придбання майна, здійснення спільних витрат, в період з 1994 року по день смерті останнього.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років, починаючи з 1994 року до часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 258, 259, 263-268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років, в період з 1994 року по день смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 жовтня 2019 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна