Справа № 199/653/19
РІШЕННЯ

іменем України

21.10.2019

м. Дніпро

справа №199/653/19

провадження № 2/199/1790/19

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відшкодування матеріальних збитків, -

за участю учасників справи:

представника позивача адвоката Полтавець Т.О.,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Рак Т.С.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відшкодування матеріальних збитків.

В обґрунтування позову зазначивши, що 27 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Тетяною Сергіївною. Сторони дійшли згоди щодо усіх умов договору та у день укладання договору купівлі-продажу покупцем було дано продавцю грошові кошти за придбане нерухоме майно.

Наприкінці 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав поштою позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким виявилася спірна квартира.

Через те, що наразі нерухоме майно обтяжено іпотечним застереженням, до позивача пред`явлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, що порушує його право на вільне та безперешкодне володіння належним йому майном через введення позивача відповідачем в оману щодо всіх істотних умов договору.

У зв`язку з викладеним, позивач на підставі ст.ст.203, 215, 230 ЦК України просив суд визнати недійсним укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Тетяною Сергіївною 27.03.2018, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 649 427 грн. у якості матеріальної шкоди та судові витрати по справі.

Ухвалою від 24 січня 2019 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.02.2019 за клопотанням представника позивача Полтавець Т.О. витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суховарової Наталії Володимирівни належним чином завірену копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , серія ВРІ та номер 103798, виданий 24.03.2011, реєстр № 343, де покупець є ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду, а також за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 витребувано з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська належним чином завірену копію ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2009 по цивільній справі №2-4692/09, на підставі якої було видалено іпотечне обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 .

21 жовтня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Полтавець Т.О. позовні вимоги підтримала. Додатково зазначивши, що через введення позивача відповідачем в оману щодо всіх істотних умов договору, наразі нерухоме майно обтяжено іпотечним застереженням, до позивача пред`явлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, що порушує право позивача на вільне та безперешкодне володіння належним йому майном, а тому просила суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі з підстав викладених у ній. Вважає, що відповідач був обізнаний про обтяження майна, а тому і ввів в оману позивача.

Представником відповідача ОСОБА_4 до суду надано письмовий відзив на позовну заяву, який нею підтриманий в судовому засіданні, а також зазначено, що проти позовних вимог ОСОБА_1 вона заперечує у повному обсязі. Так, при придбанні ОСОБА_2 спірної квартири обтяжень на квартиру не було, про що нотаріус зазначив у договорі купівлі-продажу. Крім того, відповідач разом з колишньою дружиною вселилися у квартиру, зробили ремонт, а в подальшому при розірванні шлюбу, мирним шляхом поділили спільне майно, тобто спірну квартиру. Так, 27.02.2018 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №199/5078/17 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , відповідно до якої квартира АДРЕСА_1 стала особистою приватною власністю відповідача, який сплатив ОСОБА_5 50% вартості квартири у розмірі 406 067,00 гривень. Твердження представника позивача, що ОСОБА_2 введено ОСОБА_1 в оману щодо всіх істотних умов договору є безпідставним. На момент придбання квартири - 24.03.2011, ОСОБА_2 , був запевнений продавцем ОСОБА_6 про те, що зазначена квартира не обтяжена правами третіх осіб, не перебуває у заставі (іпотеці), під арештом, та про інші обставини щодо відсутності прав інших осіб щодо квартири, тобто на момент відчуження ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , не було перешкод та заборон (арештів, іпотек) її продажу. Додатково зазначила, що згідно до ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування, підсумовуючи вище викладене, можна зробити висновок, що позивач безпідставно вказує дані відомості в позовній заяві, у зв`язку з чим, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою виходячи з наступного. Квартира АДРЕСА_1 перебувала у його власності з 2011 року по 2018 рік, тобто більше семи років, та за цей час ніхто і ніяких вимог до нього щодо зазначеної квартири не пред`являв. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що позов до ОСОБА_1 був пред`явлений 30.07.2018, тобто після спливу чотирьох місяців після укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу квартири. Все вищезазначене свідчить про те, що він не вчинив жодної дії щодо введення в оману ОСОБА_1 , та відповідач не міг знати про те, що треті особи мають вимоги щодо зазначеної квартири, а тому позов є безпідставним.

Представник третьої особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна в судове засідання не з`явилася, про дату, часта місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надавши заяву щодо розгляду справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що в 2009 році одружилася з ОСОБА_2 Вони разом з відповідачем збирали гроші на спірну квартиру, в якій з часом зробили ремонт. До вересня 2013 року проживали разом в даній квартирі, про борги та вимоги третіх осіб на квартиру їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_7 , який є сусідом ОСОБА_2 , зазначив, що з кінця 2011 року він став проживати у квартирі, яка знаходиться поверхом вище ніж квартира ОСОБА_2 Останній в цей час у своїй квартирі робив капітальний ремонт, руйнував стіни. Потім проживав в ній з дружиною. Вони по сусідству спілкувалися, проводили празники разом і свідок не чув про наявність судового спору або вимог банків та третіх осіб на цю квартиру.

Вислухавши представника позивача Полтавець Т.О. , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_4 , допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року між сторонами по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. (а.с.11-14).

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

При вчиненні правочину під впливом обману формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Внутрішня воля потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб. Спонукати потерпілого до вчинення правочину повинна саме друга сторона. При цьому таке спонукання може бути як безпосередньо, так і через третіх осіб.

Саме на стороні, яка введена в оману, лежить тягар доведення умислу.

Відповідно до статті 230 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 12 ЦПК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивачем не доведено навмисного введення його іншою стороною, а саме ОСОБА_2 в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину щодо спірної квартири.

Крім того, при укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 24.03.2011 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №343, відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.03.2011 відсутні обтяження спірного нерухомого майна. Також при укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо зазначеної квартири відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 158, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відшкодування матеріальних збитків - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладені ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів, але не пізніше 30 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення суду складено 29 жовтня 2019 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_4 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна, місце знаходження - вулиця Старокозацька, будинок №53, приміщення 3, м. Дніпро, 49000.

Суддя О.Б.Подорець