Провадження № 4-с/760/98/19
В справі № 760/7015/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Мелешко О.С.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції м. Києва Ярмоленко Інни Анатоліївни, державного виконавця Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції м. Києва Микитин Оксани Степанівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся в суд із зазначеною скаргою на дії державного виконавця Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції м. Києва Ярмоленко Інни Анатоліївни, державного виконавця Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції м. Києва Микитин Оксани Степанівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В поданій скарзі просить:

визнати неправомірними постанову Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 13.12.2018 та постанову Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 11.02.2019;

скасувати постанову Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві державного виконавця Ярмоленко С.А. «про результати перевірки виконавчого провадження» від 13.12.2018 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві державний виконавець Микитин О.С., від 11.02.2019 по виконавчому листу № 2-1806, виданому 12.06.2002 Солом`янським районним судом м. Києва.

Свої вимоги мотивує тим, що порушуючи Закон України «Про виконавче провадження» державні виконавці Ярмоленко І.П. і Микитин О.С. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняли незаконні постанови від 13.12.2018 та від 11.02.2019, скасували постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.11.2016 ВП №52574383 і зобов`язали державного виконавця провести перерахунок заборгованості на аліменти з 01.04.2015 по 05.05.2017.

Зазначає, що в постанові від 11.02.19 р. «Про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи» вказано стягнути заборгованість по аліментах станом на 05.06.17 в сумі 22370,27 грн. з доходу в ТОВ Стар Медія Авто» м. Київ по виконавчому листу

№ 2-1806 виданому 12.06.2002.

Просить врахувати, що при прийнятті даної постанови порушений Закон України «Про виконавче провадження».

Вказує, що стягувач ОСОБА_2 звернулась із заявою 23.11.2018 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця, в порядку ст. 74 Закону про скасування постанови про повернення виконавчого документу від 18.11.206 ВП № 52574383 і при цьому надала документи про утримання боржником доходів у ПАТ «Альфа-Банк» та у ТОВ «Стар Медія» за період з 01.04.2015» по серпень 2018.

Просить врахувати, що відповідно до п. 8 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважає винесені постанови Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 13.12.2018 та Шевченківського райвідділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 11.02.2019 протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду від 12 березня 2019 року скаргу залишено без руху.

На виконання ухвали, скаржником 08.05.2019 усунуто недоліки.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду від 27 травня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду.

14.08.2019 на адресу Солом`янського районного суду надійшли заперечення від заінтересованої особи - старшого державного виконавця Микитин Оксани Степанівни.

В обґрунтування заперечень зазначено, що 18.11.2016 державним виконавцем відповідно до вимог п. 2 ст. 37 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки в ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно повідомлення ПАТ «Альфа-Банк» від 31.10.2016 № 1597-180/5 ОСОБА_1 звільнений з ПАТ «Альфа-Банк». Стягнення не проводились. Згідно відповідей ДПС України та УПФУ відомості про доходи боржника відсутні. Заборгованість по аліментах за період з 01.04.2015 по 18.11.2016 складає 36946, 27 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Вказує, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що в той час на виконанні перебувало два виконавчих листи з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 2-1806 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј чистини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.06.2002 і до його повноліття.

Зазначає, що один із них знаходився на виконанні у Дніпровському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виконавче провадження № 21815928, у зв`язку із утриманням з боржника (доходів) пенсії, утримання проводилось Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій. А другий виконавчий документ був виданий стягувачу так, як боржник отримував доходи за місцем роботи.

Просить врахувати, що 23.11.2018 стягувач звернулась із заявою в порядку ст. 74 Закону, щодо здійснення контролю за рішеннями та діями державного виконавця з приводу виконання виконавчого провадження № 52574383.

У поданій заяві зазначила, що державним виконавцем при закритті виконавчого провадження не враховано те, що боржник отримував пенсію та працював, що призвело до невірного нарахування розрахунку заборгованості по аліментах, у зв`язку з чим просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.11.2016 ВП

№ 52574383 та здійснити перерахунок заборгованості у відповідності до отриманих боржником доходів на той час, провести стягнення з боржника заборгованості, так, як ОСОБА_1 працює у ТОВ «СТАР МЕДІА АВТО». На той час дитині було 17 років, дитина була неповнолітньою, строк пред`явлення виконавчого документа не пропущено, оскільки він становить 3 роки.

Вказує, що 13.12.2018 начальником відділу проведено перевірку виконавчого провадження за результатами якої, скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.11.2018 ВП № 52574383, зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості з 01.04.2015 по 05.06.2017.

11.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено за місцем роботи боржника до ТОВ «СТАР Медіа АВТО», постанова повернулась без вручення.

03.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено до УПФУ так, як боржник отримував пенсію.

26.06.2019 до відділу звернулась ОСОБА_2 із заявою про здійснення перерахунку, а саме нарахування заборгованості за період 25.01.2008 по червень 2017(згідно довідки про заробітну плату від 09.08.2018 в якій зазначено період нарахування заробітної плати з вересня 2008 по жовтень 2016. Також стягувачкою надано довідку із місця роботи боржника ТОВ «СТАР Медіа АВТО» від 14.09.2018 за період роботи з 01.09.2017 по 31.08.2018).

Просить врахувати, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Зазначає, що 26.07.2019 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі довідки про заробітну плату від 09.08.2018 наданої стягувачем. У довідці зазначена заробітна плата боржника за період з вересня 2008 по жовтень 2016, згідно якої проведено нарахунки заборгованості, яка склала станом на жовтень 2016 - 8830,50 грн.

Вказує, що для повного проведення перерахування заборгованості аліментів згідно заяви стягувача за період з 25.01.2008 по червень 2017 відсутня інформація про доходи боржника за період з 25.01.2008 по 31.08.2008 та з 01.11.2016 по 21.07.20017, оскільки 21 липня 2017 дитині виповнилося повноліття.

Зазначає, що при надходження інформації про доходи боржника за вказаний період державним виконавцем буде здійснено перерахунок залишку боргу.

У зв`язку із наведеним, щодо задоволення скарги заперечує.

Скаржник у судове засідання не з`явився, 03.09.2019 подав до суду заяву, якою просив розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримав і просив задовольнити.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Микитин Оксана Степанівна в судове засідання не з`явилась, у поданих запереченнях просила розглядати справу у відсутності представника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ґрунтуючись на матеріалах виконавчого провадження ВП № 52574383.

Врахувавши доводи зазначені в поданій скарзі та запереченнях, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 06.10.2016 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, доходи та інші доходи боржника ВП № 52574383.

18.11.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. У винесеній постанові зазначено, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно повідомлення ПАТ «Альфа-Банк» від 31.10.2016 № 1597-180/5 ОСОБА_1 звільнений з ПАТ «Альфа-Банк». Стягнення не проводились. Згідно відповідей ДПС України та УПФУ відомості про доходи боржника відсутні. Заборгованість по аліментах за період з 01.04.2015 по 18.11.2016 складає 36946, 27 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2018 стягувач звернулась із заявою в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", щодо здійснення контролю за рішеннями та діями державного виконавця з приводу виконання виконавчого провадження № 52574383.

У поданій заяві зазначила, що державним виконавцем при закритті виконавчого провадження не враховано те, що боржник отримував пенсію та працював, що призвело до невірного нарахування розрахунку заборгованості по аліментах, у зв`язку з чим просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.11.2016 ВП

№ 52574383 та здійснити перерахунок заборгованості у відповідності до отриманих боржником доходів на той час, провести стягнення з боржника заборгованості, так, як ОСОБА_1 працює у ТОВ «СТАР МЕДІА АВТО».

На час винесення постанови дитині було 17 років, дитина була неповнолітньою, строк пред`явлення виконавчого документа не пропущено, оскільки він становить 3 роки.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2018 в.о. начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленком І.О. проведено перевірку виконавчого провадження за результатами якої, скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.11.2016 ВП № 52574383, зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості з 01.04.2015 по 05.06.2017.

Згідно постанови про скасування процесуального документу від 05.02.2019 ВП № 52574383 скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» 18.11.2016, що видав Микитин Оксана Степанівна .

11.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Даною постановою встановлено, що згідно відповіді ДФС України боржник отримує доходи в ТОВ «СТАР МЕДІА АВТО». Заборгованість по аліментах на станом на 05.06.2017 складає 22370,27 грн.

Постановлено звернути стягнення на доходи боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України .

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Пунктом 8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Оскільки рішення суду у повному обсязі не виконано, сплата аліментів здійснена не в повному обсязі та не з усіх доходів боржника, посилання скаржника на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, враховуючи з`ясовані обставини справи у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні постанови Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 13.12.2018 та постанови Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві від 11.02.2019 дотримані вимоги законодавства.

На підставі наведеного, ст.ст. 2, 5, 10, 18,68-71,74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. А. Усатова