ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової плати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» Семківа Вадима Богдановича, ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Вищий державний навчальний заклад України «Буковинський державний медичний університет»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року, головуючий у першій інстанції Слободян Г.М.

встановив:

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та визнання трудового договору укладеним на невизначений строк.

Зазначав, що був прийнятий на посаду звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» 1 квітня 2018 року.

Посилався на те, що був введений в оману директором палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» Головко В.Д. при прийнятті на

Справа №727/4897/19 Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.

Провадження №22-ц/822/968/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

роботу, не був повідомлений про укладення строкового трудового договору до 31 березня 2019 року.

У заяві про прийняття на роботу не зазначав про прийняття на роботу на певний строк.

Вважав, що підстав для укладення строкового трудового договору немає, посада звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за характером роботи і умовами її виконання не відповідає умовам, передбаченим ч.2 ст.23 КЗпП України.

Просив поновити на посаді звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет».

Стягнути з Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 квітня 2019 року по день постановлення судового рішення в сумі 6749 грн.

Вважати трудовий договір між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 укладеним на невизначений строк з 1 квітня 2018 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року у позові відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким поновити ОСОБА_1 на посаді звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет», стягнути з Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 квітня 2019 року по день постановлення судового рішення в сумі 6749 грн., вважати трудовий договір між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 укладеним на невизначений строк з 1 квітня 2018 року.

Зазначав, що строковий трудовий договір між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 суперечить вимогам чинного трудового законодавства, працедавець скористався друкованим бланком заяви про прийняття на роботу за строковим трудовим договором, укладення строкового трудового договору у зв`язку із відсутністю досвіду роботи на посаді не передбачено ч.2 ст.23 КЗпП України.

Строковий трудовий договір, укладений у випадках, не передбачених законодавчими актами, навіть за наявності згоди працівника, вважається безстроковим трудовим договором.

Судом першої інстанції неправильно застосовано положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року, за яким укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених в ч.2 ст.23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

У відзиві на апеляційну скаргу Вищий державний навчальний заклад України «Буковинський державний медичний університет» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та визнання трудового договору укладеним на невизначений строк, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.43 Конституції України, ст. ч.2 ст.23, п.2 ч.1 ст.36, п.1 ч.1 ст.40, ч.3 ст.41, ч.1 ст.47, ч.3 ст.252 КЗпП України та вважав, що підстав для визнання трудового договору між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 укладеним на невизначений строк, поновлення ОСОБА_1 на посаді звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет», стягнення з Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає, ОСОБА_1 звільнено з дотриманням вимог трудового законодавства.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність відсутності у ОСОБА_1 наміру на укладення строкового трудового договору, подання ОСОБА_1 до Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» заяви від 19 березня 2018 року про призначення на посаду звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за строковим договором з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, прийнятий ОСОБА_1 на посаду звукооператора палацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року наказом від 19 березня 2018 року №107-к за погодженням сторін.

Водночас судом першої інстанції зазначено про те, що для припинення трудових відносин за п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України подання працівником окремої заяви про звільнення не вимагається, рішення робочої комісії з вирішення конфліктної ситуації від 19 березня 2019 року не містить правового обгрунтування відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 .

При цьому судом першої інстанції встановлено, що трудові відносини Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 не продовжено, Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» направлено ОСОБА_1 попередження про майбутнє звільнення 21 березня 2019 року, ОСОБА_1 видано трудову книжку та проведено розрахунок 1 квітня 2019 року.

Встановлено, що наказом по Вищому державному навчальному закладу України «Буковинський державний медичний університет» від 19 березня 2018 року №107-к ОСОБА_1 прийнято на посаду звукооператора плацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за строковим договором з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Наказом по Вищому державному навчальному закладу України «Буковинський державний медичний університет» від 20 березня 2019 року №114-к ОСОБА_1 звільнено з посади звукооператора плацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» з 31 березня 2019 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Частиною другою статті 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Абзацом 3 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 передбачено, що оскільки згідно з частиною 2 статті 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених у частині другій статті 23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Тобто такі договори вважатимуться укладеними на невизначений строк від часу їх укладення.

Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-254цс17.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з роботи - у місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_1 від 19 березня 2018 року ректору Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» про прийняття на посаду звукооператора плацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за строковим договором з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 укладений строковий трудовий договір, строк дії якого визначено за взаємною згодою сторін з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 про укладення трудового договору на визначений строк за відсутності умов, зазначених у частині другій статті 23 КЗпП України, тому укладений трудовий договір між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 вважається безстроковим, оскільки факт укладання трудового договору на певний строк підтверджено як заявою ОСОБА_1 про прийняття на роботу, так і наказом по Вищому державному навчальному закладу України «Буковинський державний медичний університет» від 19 березня 2018 року №107-к про прийняття ОСОБА_1 на посаду звукооператора плацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за строковим договором з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.

За обставин закінчення строку дії трудового договору між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 припинення трудового договору на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України відповідає закону.

У матеріалах справи відсутні докази укладення між Вищим державним навчальним закладом України «Буковинський державний медичний університет» та ОСОБА_1 безстрокового трудового договору, після закінчення строку дії трудового договору сторони досягнули домовленості про продовження трудових відносин.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_5 не оскаржено наказ по Вищому державному навчальному закладу України «Буковинський державний медичний університет» від 19 березня 2018 року №107-к про прийняття ОСОБА_1 на посаду звукооператора плацу культури та відпочинку «Академічний» Вищого державного навчального закладу України «Буковинський державний медичний університет» за строковим договором з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Положеннями статті 43 КЗпП України урегульовано проведення звільнення працівника за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Наведеною нормою не передбачено отримання згоди профспілки у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

З урахуванням викладеного рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 29 жовтня 2019 року.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Кулянда М.І.

Одинак О.О.