Справа № 128/1603/19

РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області помер її дядько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,58 в умовних кадастровихбез визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). При житті ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право, своєму братові ОСОБА_3 (батьку позивача). Спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, чи інших спадкоємців за заповітом немає. Однак підтвердити документально той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними братами неможливо. Встановлення факту родинних відносин необхідно для оформлення спадщини.Спадщину після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата він не зміг, так як не був зареєстрованим з останнім за однією адресою.Позивач в позові також зазначає, що її дядько ОСОБА_2 (рідний брат батька) постійно хворів, потребував сторонньої допомоги, не міг самостійно забезпечувати свої потреби, а тому її батько з 2001 року постійно проживав з ним по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював догляд за ним, підтримував порядок в будинку, обробляв земельну ділянку та здійснив його поховання.Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 разом з його братом ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього позивачу потрібно для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька.

02 ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області помер батько позивача ОСОБА_3 . Спадщину після смерті батька вона прийняла відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України шляхом подання у встановлений ст. 1270 ЦК України строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини.Інших спадкоємців першої черги за законом та осіб, які б мали право на спадщину, немає. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовились, про що подали заяви нотаріусу.Таким чином, позивач вважає, що має право на все спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, в тому числі і на спадкове майно, яке він прийняв після смерті свого брата ОСОБА_2 , однак на яке при житті не оформив свої спадкові права.

Також позивач зазначає, що не може оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючий документ на це майно втрачено.

За вказаних обставин позивач просить суд встановити вищевказані юридичні факти та визнати за нею право в порядку спадкування за законом на спадкову земельну частку (пай).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач ОСОБА_1 та її представник згідно з ордером Байдак В.Г. в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, а представник відповідача сільський голова Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.04.2005 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі,яка перебуває у колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,58 в умовних кадастровихгектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 .

При житті ОСОБА_2 14 червня 2002 року склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право, заповідав своєму братові ОСОБА_3 . Вказаний заповіт посвідчено секретарем Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області Волинець Л.Є., що підтверджується його копією (а.с. 12).

Однак підтвердити документально той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними братами неможливо, оскільки відповідно до копії довідки державного архіву Вінницької області за № 07-492/7 від 28.02.2019, в книзі актових записів про народження громадян по с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області за 1930 рік актового запису про народження ОСОБА_2 не виявлено. Книги актових записів про народження громадян по с. Цвіжин за 1929 рік в архіві на зберіганні немає (а.с. 16). В Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження є лише запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , батьком якого був ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_8 , що підтверджується копією витягу з даного реєстру (а.с. 15).

З довідки № 41, виданої виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 15.02.2019, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав однією сім`єю (без реєстрації) зі своїм братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2001 року по день смерті брата та здійснив його поховання (а.с. 17).

ОСОБА_2 постійно проживав і був зареєстрований в будинку за АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку за АДРЕСА_1 , що вбачається з копій виписок з погосподарських книг (а.с. 18-32). В даний час двір за адресою: АДРЕСА_1 вважається вимерлим і станом на 11 грудня 2018 року нових власників домогосподарства не встановлено, що підтверджується довідкою № 534, виданою виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 11.12.2018 (а.с. 33).

З листа завідувача Вінницькою районною державною нотаріальною конторою Березовської Л.М. за № 1550/01-16 від 20 липня 2019 року вбачається, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 92).

02 травня ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.05.2018 (а.с. 10).

Позивач по справі ОСОБА_9 є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_4 від 29.05.1978 (а.с. 13); довідкою № 31, виданою виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.06.2019 (а.с. 72), а також копією виписки з погосподарської книги Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 76-78).

З матеріалів копії спадкової справи № 235/2018, заведеної 04 червня 2018 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори звернулася позивач по справі ОСОБА_1 , а дружина спадкодавця ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 у визначений законом строк подали до нотаріальної контори письмові заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_1 . Будь-яких інших заяв в матеріалах спадкової справи не виявлено (а.с. 93-97).

Однак оформити свої спадкові права після смерті свого батька ОСОБА_3 в нотаріальній конторі та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну частку (пай) позивач ОСОБА_1 не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа на неї, виданого на ім`я ОСОБА_2 , а також у зв`язку з відсутністю встановлених фактів родинних відносин між ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_3 та факту їхнього проживання за однією адресою на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. за № 657/02-31 від 03 квітня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 41).

Факт втрати Сертифікату на право на земельну частку (пай), який видавався райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Іванівській сільській раді за № 308 від 20.11.1997, серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 , підтверджується копією друкованого оголошення в газеті «Вінниччина» № 11 за 15.03.2019 (а.с. 39).

Той факт, що земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), дійсно належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується наступними письмовими доказами: копією акта розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів по СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області від 2002 року (а.с. 34); копією списку власників сертифікатів на земельну частку (пай), які мають право на виготовлення державних актів на землю, в якому під № 419 значиться прізвище ОСОБА_2 (а.с. 35); довідкою № 0-2-0.20-22/105-19, виданою Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.02.2019, в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_2 дійсно отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), які видавалися райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Іванівській сільській раді за № 308 від 20.11.1997 серії НОМЕР_5 № 0273382 (а.с. 36); викопіюванням із планового матеріалу Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 37) та довідкою-випискою № 1 із списку громадян членів КСП «Переможець» с. Іванівка, правонаступником якого є СТОВ «Хлібороб» від 29.03.2019 (а.с. 38).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З досліджених судом письмових доказів по справі, які не оспорюються учасниками справи, вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був рідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2001 року та на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а саме: станом на 26 квітня 2005 року, ОСОБА_3 проживав разом з ним за однією адресою та здійснив його поховання.

Крім того, зазначені обставини також підтверджуються письмовими показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , засвідченими гербовою печаткою Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 115-116).

Встановлення вищезазначених фактів породжує юридичні наслідки, оскільки дає позивачу ОСОБА_1 законні підстави для оформлення своїх спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який, в свою чергу, був спадкоємцем за заповітом після смерті свого брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично прийняв спадщину після смерті брата, проте не оформив своїх спадкових прав.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 1, 2 статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, був його рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак при житті не встиг оформити своїх спадкових прав. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_2 , судом не встановлено. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, є позивач по справі ОСОБА_1 . Інші спадкоємці першої черги за законом дружина спадкодавця ОСОБА_4 та син спадкодавця ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовились на користь дочки померлого ОСОБА_1 . Крім того, спадкоємець ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_6 від 28.11.2018 (а.с. 11). Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 не має можливості через письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Так, особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Установлено, що оформити спадщину в нотаріальному порядку позивачу ОСОБА_1 не вдалось, а тому її спадкові права підлягають судовому захисту.

Оскільки судом є установленим, що іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивача немає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За відсутності клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за останньою.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України; ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були рідними братами.

Встановити факт, що ОСОБА_3 постійно проживав з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Цвіжин, Вінницького району Вінницької області на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , право в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яку ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якому земельна частка (пай) належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області, місце знаходження: с АДРЕСА_3 Лука-Мелешківська, вул. Центральна, 2а, Вінницького району Вінницької області.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська