Справа № 640/748/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

за участі представників - ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна про визнання недійсним свідоцтва на спадщину та договору купівлі-продажу, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Харківської місцевої прокуратури №2, Страхової Анастасії Валеріївни, треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ХМП №2 звернувся до суду з вказаним позовом та ухвалою суду від 31.01.2019 було призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 11.09.2019 прийнято до спільного розгляду із первісним позов ОСОБА_4 21.10.2019 на адресу суду надійшла заява заступника керівника ХМП №2 Анушкевича В.І. про забезпечення позову, у якій останній просить накласти арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

В обгрнутування заяви вказано, що предметом вказаного вище спору є нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та на теперішній час перебуває на праві приватної власності у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 173, виданого 18.12.2017.

У позовній заяві прокурора наведені доводи та додані документи, з яких вбачається, що спірна квартира, яка має ознаки відумерлої спадщини, стала об`єктом неправомірних дій, що виразилось в незаконному заволодінні вказаним майном першим відповідачем, ОСОБА_3 , та подальшому незаконному відчуженні цієї квартири на користь другого відповідача, ОСОБА_4 .

Так, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 у справі №640/2532/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.12.2013, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2012 в частині відмови в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Харківської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_6 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.

Крім того, постановою Апеляційного суду Харківської області від 02.05.2018 у справі №638/8048/17 частково задоволено апеляційну скаргу місцевої прокуратури, скасовано рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.06.2017, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили.

Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_7 А ОСОБА_8 02.12.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру за вказаною адресою, після чого вона відчужує цю квартиру за договором купівлі- продажу №173 від 18.12.2017 ОСОБА_4 .

Зазначене суперечить ст.ст. 178, 655, 658, 1277 ЦК України, оскільки Страхова А ОСОБА_8 не мала законного права продажу спірної квартири на момент укладення договору від 18.12.2017, а вказане майно на час укладення цього правочину мало ознаки відумерлої спадщини, тобто майна, яке відповідно до ст.ст. 178, 1277 ЦК України обмежене в цивільному обороті.

Отже, у позивача є достатні підстави вважати, що відносно спірного нерухомого майна у подальшому можуть бути укладені й інші правочини з метою його вибуття у власність третіх осіб.

У зв`язку з цим, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про передачу квартири як відумерлої спадщини у власність територіальної громади м. Харкова.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 Разметаєв А.С. заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_1 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував, посилаючись на її необгрунтованість.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на даний час нерухоме майно, що є предметом спору по даній справі, та на яке позивач просить накласти арешт та заборону відчуження перебуває у власності відповідача (про що свідчить надана Інформаційна довідка), також позивач зазначає, що є підстави вважати, що дане майно, може бути відчужене відповідачем.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормами ЦПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України вважаю, що накладення арешту у даному випадку становить непропорційний тягар, тому з урахуванням необхідності забезпечення позову слід застосувати заборону відчудження нерухомого майна, що є більш ефективним і пропорційним у даному випадку заходом забезпечення позову.

Тому враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи та виходячи зі змісту позовних вимог, в яких позивач просить про визнання квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, та не порушує права та інтереси відповідача з приводу користування та володіння майном, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна про визнання недійсним свідоцтва на спадщину та договору купівлі-продажу, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Харківської місцевої прокуратури №2, Страхової Анастасії Валеріївни, треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, про визнання права власності на квартиру - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Позивач: Харківська місцева прокуратура №2, місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, буд. 76, код ЄДРПОУ відсутній.

Позивач: Харківська міська рада, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції,7, .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , інн НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , інн НОМЕР_2 .

Третя особа: Шоста харківська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром.

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала виконується негайно у порядку, встановленому для судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -