Справа № 550/1357/19
Провадження № 2-к/550/1/19
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2019 року смт.Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., розглянувши матеріали клопотання адвоката, ОСОБА_1 , що діє в інтересах стягувача ОСОБА_2 , законний представник стягувача ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

До Чутівського районного суду Полтавської області від представника стягувача, адвоката Гавріш Наталії Сергіївни надійшло клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. У клопотанні ставиться питання про надання дозволу на примусове виконання рішення Тартуського повітового суду від імені Естонської республіки, у справі №2-15-1974 від 27.10.2015 про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі, що будуть еквівалентні 7020,00 євро в гривні за курсом Національтного банку України станом на день постановлення ухвали.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя прийшов до висновку про необхідність залишення вказаного клопотання без розгляду та його повернення разом з документами, що додані до нього з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Приписами ч. 2 ст. 466 ЦПК України визначено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно положень ч. 3 ст. 466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Між Україною та Естонською Республікою укладено «Договір між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах», який ратифіковано Законом №450/95-ВР від 22.11.1995 року.

Пунктом 2 частини 3 ЦПК України визначено, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Перелік документів, які мають бути додані до клопотання про визнання рішення суду Естонської республіки визначено в ч.4 ст.41 «Договору між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах», який ратифіковано Законом №450/95-ВР від 22.11.1995 року, згідно якої до клопотання про дозвіл виконання необхідно прикласти: 1) завірену судом копію рішення, офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення, а також довідку про його виконання, якщо рішення раніше виконувалось на території Договірної Сторони; 2) документ, з якого випливає, що відповідачу, який не взяв участі у процесі, було своєчасно та в належній формі хоча б один раз вручено повідомлення про виклик до суду; 3) завірені переклади документів, що вказані у підпунктах 1 та 2 цього пункту.

Таким чином, міжнародним договором України імперативно встановлено чіткий перелік документів, які є необхідними для долучення до клопотання про визнання рішення іноземного суду та встановлено форму у якій вказані документи повинні бути подані.

Водночас, додані заявником до клопотання документи встановленим вимогам не відповідають, що знаходить своє обгрунтування у наступному.

Адвокатом Гавріш Н.С. в супереч ст. 41 «Договору між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах», подано до Чутівського районного суду Полтавської області, у якості додатка до клопотання, ксерокопію судового рішення, що завірена адвокатом, а не копію судового рішення іноземного суду, завірену саме судом, який ухвалив рішення. Тобто таке рішення іноземного суду не може бути визнане судом як таке, що завірене належним чином.

Посилання адвоката на те, що оригінал рішення буде наданий суду для огляду є неспроможними, оскільки згідно ст.41 «Договору між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах», передбачено, що до клопотання в якості додатка подається належним чином завірена судом копія судового рішення.

Як вбачається із додатків до клопотання, адвокат надає завірений нотаріусом переклад рішення судового виконавця міста Пярну Естонської Республіки від 06.09.2019 про припинення виконавчого провадження щодо стягнення аліментів із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 Вказане, дає підстави вважати, що вищезазначене рішення ОСОБА_8 повітового суду Естонської Республіки перебувало на виконанні на території Естонської Республіки.

Натомість, до клопотання не додано довідку про виконання такого рішення, якщо воно раніше виконувалось на території Договірної Сторони.

Враховуючи те, що заявником додано до клопотання документи, які оформлено з порушенням вимог, передбачених главою 1 розділу IX ЦПК України та «Договору між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах», який ратифіковано Законом №450/95-ВР від 22.11.1995 року, суддя прийшов до висновку, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, відповідно до ч.4 ст. 466 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.462-466 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката, ОСОБА_1 , що діє в інтересах стягувача ОСОБА_2 , законний представник стягувача ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - залишити без розгляду та повернути особі, що його подала, разом з документами, що додані до клопотання.

Роз`яснити заявнику, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чутівський районний суд Полтавської області.

Суддя Я. О. Ланна