Справа № 148/177/19
Провадження №2/148/328/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення індексації аліментів та збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення індексації аліментів та збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.05.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.10.2014 змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. на кожну дитину, починаючи з 08.07.2014 і до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення знаходиться на виконанні у Тульчинському відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Відповідач сплачує аліменти регулярно, однак без урахування індексації.

Враховуючи, що ні державним виконавцем, ні судом індексація не нараховувалась, а також відповідачем добровільно не виплачувалась, позивач вважає, що має право на індексацію аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

До 12.06.2016 спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а діяв Закон України "Про індексацію грошових доходів населення". До об`єктів індексації грошових доходів населення визначених у частині першій ст. 2 даного Закону, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі не відносився.

Однак Верховний Суд України у своїй Постанові від 06.11.2013 у справі № 6-113 цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону у порядку передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

17.05.2016 прийнято Закон України № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі", пунктом 1 розділу І якого внесено зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", який набрав чинності 12.06.2016 та яким розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі включено до переліку об`єктів індексації, визначених у ч. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до положень частин 1-4 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній до 24.12.2015), індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Законом України від 24.02.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" у частині 1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" величину "101" замінено величиною "103". З огляду на це, індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації з показником 101% до 24.12.2015, та з 24.12.2015 така індексація проводиться в разі перевищення 103%.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50% грошового доходу платника аліментів.

Таким чином, індексуванню підлягають наступні періоди: в 2014 році: листопад-грудень; в 2015 році: січень-травень, вересень, листопад; в 2016 році: січень, квітень. У інші періоди величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації.

Відповідно до розрахунку позивача, доданого до заяви про зміну позовних вимог, розмір індексації за період 2014-2018 роки становить 12034,83 грн. на кожну дитину.

Позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів мотивовані тим, що позивач вважає, що у відповідача на сьогоднішній день значно поліпшився матеріальний стан, оскільки він тривалий час працює за кордоном та має достатньо високий рівень доходів, інших утриманців не має. При цьому, посилається на ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

У первісному позові позивач просила стягнути з відповідача суму індексації, нараховану на розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі у розмірі 13142,83 грн. на кожну дитину та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Внницької області від 07.10.2014 у твердій грошовій у розмірі 700 грн. на кожну дитину на розмір аліментів у твердій грошовій сумі - один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він вважає позов необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підтверджений належними доказами. Зазначає, що він сплачує аліменти у розмірі достатньому для нормального забезпечення дітей та належним чином виконує свій батьківський обов`язок по їх утриманню, а також бере участь у додаткових витратах на утримання дітей коли позивач його про це попросить. Вказує, що відповідно до чинного закондавства, батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей лише при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а він в даний час не працює, отримує тимчасові заробітки, сплачує аліменти на утримання дітей. За вказаних обставин, сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має можливості. Просить суд прийняти до уваги, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позову.

В подальшому, 11.10.2019 позивач подала заяву про зміну позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача суму індексації нараховану на розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі в розмірі по 12034,83 грн. на кожну дитину та змінити розмір аліментів визначений рішенням Тульчинського районного суду Віницької області від 07.10.2014 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на кожну дитину на аліменти у розмірі однієї третини від заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що відповідач регулярно сплачує на користь позивача аліменти та належним чином виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дітей, в даний час він ніде не працює, отримує тимчасові заробітки, його середньомісячний заробіток не складає навіть прожиткового мінімуму.

Заслухавши позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.10.2014 змінено розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на кожну дитину, починаючи з 08.07.2014 і до повноліття дітей.

Відповідно до відповіді Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 27.02.2019 №2946 (а.с. 31), по виконанню вищевказаного рішення суду, 07.11.2014 відкрито виконавче провадження. Станом на 01.09.2018 заборгованість по виплаті аліментів відсутня відповідно до заяви стягувача від 09.11.2018. За період з 01.09.2018 індексація розміру аліментів не проводилася. За період з 01.09.2018 розмір аліментів підвищено до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи позов в частині стягнення індексації аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 184 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону.

Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078.

До 17 травня 2016 року спеціального Закону про індексацію аліментів в Україні прийнято не було, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у Постанові від 06.11.2013 року № 6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Дана правова позиція є обов`язковою для застосування судом у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.

Законом України від 17 травня 2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» №1368-VIII до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок її здійснення.

Так, відповідно ч.7 ст.5 Закону України «Про індексацію доходів населення» № 1282-XII індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів.

Як встановлено судом, державним виконавцем індексація аліментів не проводилась, а тому позивач обґрунтовано мала право звернутися до суду з даною вимогою.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року N 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в редакції, що діяла на момент призначення аліментів, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Законом України № 911-19 від 24.12.2015 року до вищевказаного Закону були внесені зміни, згідно яких, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (Закон набрав законної сили 01.01.2016 року).

Для визначення індексації необхідно визначити приріст індексу споживчих цін, який визначається відповідно до опублікованих Держкомстатом України офіційних індексів споживчих цін.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача індексацію за період з 2014 року по 2018 рік, тобто в той період, коли стягувались аліменти у розмірі 700 грн. на кожну дитину. Враховуючи це, суд вважає, що приріст індексу споживчих цін слід розраховувати з місяця присудження аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 на кожну дитину, відповідно до рішення суду від 07.10.2014, тобто з липня 2014 року.

Також судом враховується, що відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у період до 01.01.2016 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у розмірі 101 відсоток, а з 01.01.2016 - 103 відсотка.

Відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України розмір приросту індексу споживчих цін, становив:

- у 2014 році: січень - 100,2 (індексація не нараховується), лютий - 100,6 (індексація не нараховується), березень - 102,2, квітень - 103,3, травень - 103,8, червень - 101,0, липень - 100,4 (індексація не нараховується), серпень - 100,8 (індексація не нараховується), вересень - 102,9, жовтень - 102,4, листопад - 101,9, грудень - 103,0.

- у 2015 році: січень - 103,1, лютий - 105,3, березень - 110,8, квітень - 114,0, травень - 102,2, червень - 100,4 (індексація не нараховується), липень - 99,0 (індексація не нараховується), серпень - 99,2 (індексація не нараховується), вересень - 102,3, жовтень - 98,7 (індексація не нараховується), листопад - 102,0, грудень - 100,7 (індексація не нараховується);

- у 2016 році: січень - 100,9 (індексація не нараховується), лютий - 99,6 (індексація не нараховується), березень - 101,0 (індексація не нараховується), квітень - 103,5, травень - 100,1 (індексація не нараховується), червень - 99,8 (індексація не нараховується), липень - 99,9 (індексація не нараховується), серпень - 99,7 (індексація не нараховується), вересень - 101,8 (індексація не нараховується), жовтень - 102,8 (індексація не нараховується), листопад - 101,8 (індексація не нараховується), грудень - 100,9 (індексація не нараховується);

- у 2017-2018 роках індексація не нараховується, оскільки величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації у розмірі 103 відсотка.

Таким чином, індексація нараховується у таких місяцях: вересень 2014, жовтень 2014, листопад 2014, грудень 2014, січень 2015, лютий 2015, березень 2015, квітень 2015, травень 2015, вересень 2015, листопад 2015, квітень 2016.

Розрахунок приросту індексу споживчих цін розраховується відповідно до прикладу наведеного у «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Розрахунок приросту індексу споживчих цін здійснюється з місяця наступного за базовим. Базовим місяцем у даному випадку є місяць присудження аліментів у зміненому розмірі 700 грн. на кожну дитину - липень 2014 року, отже обрахунок приросту індексу слід нараховувати з серпня 2014 року .

Отже: (1,008 (індекс споживчих цін за серпень 2014) х 1,029 (індекс споживчих цін за вересень 2014) х 100 = 103,7 - 100 = 3,7 % - індекс приросту на вересень 2014 року.

При нарахуванні індексації суд враховує, що індексацію нараховують з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін (п. 11 Порядку № 1078). Отже, право на індексацію настає через місяць після такого перевищення. Так, оскільки вересневий індекс інфляції було опубліковано тільки на початку жовтня, то вересень і жовтень 2014 не можуть бути враховані при проведенні індексації в цих місяцях. З урахуванням цього індексу приросту індексують аліменти за листопад 2014 року.

Отже, 700 грн. (розмір аліментів на одну дитину) х 3,7 : 100 = 25,9 грн. - розмір індексації за листопад 2014.

Індекс приросту на жовтень 2014 розраховується наступним чином: 1,037 х 1,024 (індекс споживчих цін на жовтень) х 100 = 106,2 - 100 = 6,2.

Враховуючи, як вже було зазначено вище, що індексацію нараховують з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, тому індекс приросту за жовтень застосовується при індексації грудень.

Отже, 700 грн. х 6,2 : 100 = 43,4 грн. - розмір індексації за грудень 2014 року.

Розмір індексу приросту за листопад 2014 року: 1,062 х 1,019 (індекс споживчих цін на листопад 2014) х 100 = 108,2 - 100 = 8,2 %, який застосовується при нарахуванні індексації за січень 2015 року.

Розмір індексації за січень 2015 року становить: 700 грн. х 8,2 : 100 = 57,4 грн.

Розмір індексу приросту за грудень 2014 року: 1,082 х 1,030 (індекс споживчих цін на грудень 2014) х 100 = 111,4 - 100 = 11,4 %, який застосовується при нарахуванні індексації за лютий 2015 року.

Розмір індексації за лютий 2015 року становить: 700 грн. х 11,4 : 100 = 79,8 грн.

Розмір індексу приросту за січень 2015 року: 1,114 х 1,031 (індекс споживчих цін на січень 2015) х 100 = 114,9 - 100 = 14,9 %, який застосовується при нарахуванні індексації за березень 2015 року.

Розмір індексації за березень 2015 року становить: 700 грн. х 14,9 : 100 = 104,3 грн.

Розмір індексу приросту за лютий 2015 року: 1,149 х 1,053 (індекс споживчих цін на лютий 2015) х 100 = 120,9 - 100 = 21 %, який застосовується при нарахуванні індексації за квітень 2015 року.

Розмір індексації за квітень 2015 року становить: 700 грн. х 21 : 100 = 147 грн.

Розмір індексу приросту за березень 2015 року: 1,209 х 1,108 (індекс споживчих цін на березень 2015) х 100 = 133,9 - 100 = 34 %, який застосовується при нарахуванні індексації за травень 2015 року.

Розмір індексації за травень 2015 року становить: 700 грн. х 34 : 100 = 238 грн.

За червень - серпень 2015 року індексація не нараховується, оскільки індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у 101%.

Розмір індексації за вересень 2015 року становить: 700 грн. х 34 : 100 = 238 грн.

Далі, розмір приросту індексу на вересень 2015, який буде застосовуватись при нарахуванні індексації за листопад 2015, вираховується: 1,004 (індекс споживчих цін за червень 2015) х 0,990 (індекс споживчих цін на липень 2015) х 0,992 (індекс споживчих цін на серпень 2015 року) х 1,023 (індекс споживчих цін на вересень 2015 року) х 100 = 100,9. Після чого, 1,339 х 1,009 х 100 = 135,1 - 100 = 35,1 %.

За жовтень 2015 року індексація не нараховується, оскільки індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у 101%.

Розмір індексації за листопад 2015 року становить: 700 грн. х 35,1 : 100 = 245,7 грн.

Далі, розмір приросту індексу на листопад 2015 вираховується: 0,987 (індекс споживчих цін на жовтень 2015) х 1,020 (індекс споживчих цін на листопад 2015 року) х 100 = 100,7. Після чого, 1,351 х 1,007 х 100 = 136,0 - 100 = 36 %.

За грудень 2015 року індексація не нараховується, оскільки індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у 101%. За період з січня по березень 2016 індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у 103%, тому індексація теж не нараховується.

Розмір індексації за квітень 2016 року становить: 700 грн. х 36 : 100 = 252 грн.

Вподальшому індексація не нараховується, оскільки індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у 103%.

Отже розмір індексації становить: 0 грн. (вересень 2014) + 0 грн. (жовтень 2014) + 25,9 грн.. (листопад 2014) + 43,4 грн. (грудень 2014) + 57,4 грн. (січень 2015) + 79,8 грн. (лютий 2015) + 104,3 грн. (березень 2015) + 147 грн.. (квітень 2015) + 238 грн.. (травень 2015) + 238 грн. (вересень 2015) + 245,7 грн. (листопад 2015) + 252 грн. (квітень 2016) = 1431,5 грн. - розмір індексації аліментів на одну дитину.

Враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на двох дітей, загальний розмір індексації становить 2863 грн. (1431,5 грн. х 2).

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги розрахунок індексації позивача, оскільки даний розрахунок, на думку суду, проведений з порушенням норм законодавства, а також не містить розрахунок розміру індексу приросту.

Вирішуючи позов в частині зміни (збільшення) розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Разом з тим, позивачем доказів зміни її чи відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них не надано. Також суду не надано будь-яких інших доказів, що давали б підстави для зміни розміру аліментів.

Судом також враховується, що Верховний Суд України у п. 17 Постанови Пленуму від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звертає увагу судів на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Судом встановлено, що відповідач у даний час сплачує аліменти у межах законодавчо встановленого мінімального розміру у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Позивач у позовній заяві вказує, що у відповідача значно поліпшився матеріальний стан, оскільки він тривалий час працює за кордоном, має достатньо високий рівень доходів, інших утриманців не має, що в свою чергу стало підставою для її звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Разом з тим, позивачем та її представником жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надано, зокрема доказів працевлаштування відповідача, розміру його заробітної плати (доходу), тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо розподілу судових витрат, судом враховано наступне.

Згідно п. 3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо заявлених нею двох позовних вимог і відносно однієї з них, а саме, про зміну розміру аліментів їй відмовлено в задоволенні позову, тому судові витрати в цій частині слід компенсувати за рахунок держави.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення індексації задоволено частково, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у цій частині у розмірі 83,69 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 1, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078, Постановою ВСУ від 06.11.2013 № 6-113цс13, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 17 Постанови Пленуму від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 2, 192 ч. 1 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення індексації аліментів та збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 08.09.2003, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , індексацію аліментів, що стягуються відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.10.2014 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2863 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят три) гривні.

У задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 83,69 грн. (вісімдесят три гривні 69 копійок).

Решту судових витрат компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.10.2019.

Суддя: