Житомирський апеляційний суд
Справа №274/575/14-ц Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 29 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Вдовиченко Т.М.

у цивільній справі №274/575/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПП "Житлоремекс-2" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Уточнивши у вересні 2014 року позовні вимоги, просив відшкодувати майнову та моральну шкоду, завдану з вини відповідача та визнати дії працівників ПП "Житлоремекс-2" незаконними, зобов`язати відповідача переоформити договір про користування послугами з утримання будинків та прибудинкових територій на позивача, як на власника квартири та зобов`язати здійснити приведення договору у відповідність до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про отримання ним судових повісток про розгляд справи 27.02.2019 року та 03.07.2019 року, оскільки в матеріалах справи докази про це відсутні.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання ОСОБА_1 від 25.02.2019 року про відкладення розгляду справи не містить підпису позивача, тому судом до уваги не приймалося. До клопотання позивача від 21.02.2019 року про відкладення розгляду справи на іншу дату будь-яких доказів, що він перебуває на стаціонарному лікуванні станом на 27.02.2019 року до суду не надходило, тому суд визнав його необґрунтованим. 03.07.2019 року ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, конверт повернувся до суду з відміткою "через не запит". Крім того, суд розцінив неодноразову неявку в судове засідання позивача, як зловживання своїми процесуальними правами, який безпричинно зволікає вимоги суду при розгляді даної цивільної справи, не цікавиться ходом судового розгляду своєї справи, зокрема в період з 18.12.2018 року по 03.07.2019 року позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судове засідання.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, виходячи із наступного.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Законодавець у ст.210 ЦПК України стосовно строків розгляду справи звернув увагу на те, що справа в суді розглядається протягом розумного строку. В контексті ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду. Крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, суд вправі постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду, за умови, що позивач був належним чином повідомлений і повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності незалежно від поважності підстав неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 18.12.2018 року судове засідання призначено до розгляду по суті на 27.02.2019 року об 11 год.(а.с.133 Т-3).

11.01.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді (а.с.207-228 Т-3).

Згідно розписки від 14.01.2019 року ОСОБА_1 особисто отримано судову повістку про виклик в судове засідання на 11 год. 27.02.2019 року(а.с.40 Т-4).

21.02.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про зупинення провадження у справі (відкладення розгляду справи) у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні(а.с.78 Т-4).

25.02.2019р., 26.03.2019 року, 09.04.2019 року, 11.04.2019 року, 23.05.2019 року від ОСОБА_1 надійшли заяви аналогічного змісту про зупинення провадження у справі (відкладення розгляду справи) у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні. На підтвердження доводів поданих заяв позивач долучив ряд (ксерокопій) медичних документів а саме: консультаційний висновок спеціаліста від 12.02.2019р.; направлення в обласну поліклініку від 12.02.2019р.; виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №594 про перебування на стаціонарному лікуванні з 02.05.2019р. по 14.05.2019р.; епікриз № і/х: 03679 від 26.04.2019р.; санаторно-курортна карта від 13.05.2019р.; повідомлення про виділення путівки № 000620 від 13.05.2019р. з якої вбачається, що строк лікування 21 доба з 22.05.2019 р. по 11.06.2019р.(а.с.78-127 Т-4).

Згідно довідки секретаря судових засідань Рудич М.О. 27.02.2019р. та 13.03.2019р. сторони не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось(а.с.102,107 Т-4).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 13.03.2019 року відновлено провадження по даній цивільній справі, яке було зупинене згідно ухвали цього ж суду від 27.02.2019р. на час вирішення питання про відвід судді Вдовиченко Т.М., та призначено до розгляду на 15.05.2019р.(а.с.103-106,108 Т-4).

Згідно довідки секретаря судових засідань Рудич М.О. та протоколу судового засідання 15.05.2019р. сторони не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось, розгляд справи відкладено на 03.07.2019р.(а.с.123,124 Т-4).

Згідно довідки секретаря судових засідань Рудич М.О. 03.07.2019р. сторони не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось (а.с.133 Т-4).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно в судове засідання не з`явився без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Проте, в матеріалах справи містяться повідомлення про повернення судових повісток на 15.05.2019р. та 03.07.2019р. відправнику без вручення адресату(а.с.120-121,131-132 Т-4). Тобто, відомості про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відсутні.

Крім того, судова повістка про виклик в судове засідання на 03.07.2019р. повернута без вручення відправнику 07.06.2019р. Проте судом першої інстанції не було вжито (достатніх) заходів для повторного вручення позивачу судової повістки.

Також в оскаржуваній ухвалі відсутнє обгрунтування неможливості розгляду справи за відсутності позивача (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК).

За таких обставин суд дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене та відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.258,259,367,368,374,379,381-384ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: