Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 404/5762/15-ц

провадження № 61-28270св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Планета ВІП»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», приватне підприємство «АДН», ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Кіровського районного суду

м. Кіровограда, у складі судді Кулінки Л. Д., від 24 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Письменного О. А, Єгорової С. М., Дуковського О. Л., від 09 листопада

2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог позовом

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - ТОВ «ІК «ІФГ Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення не предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 14 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанкк») та приватним підприємством «АДН» (далі- ПП «АДН») укладено кредитний договір № 35/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, за яким банк відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надав кредит в сумі 2 500 000 грн, а позичальник зобов`язався в строк по 13 листопада 2012 року включно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі

18 % річних, комісії та штрафні санкції у випадках передбачених кредитним договором.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 35/Z- кіп-07 від 14 листопада 2007 року, відповідно до умов якого ним передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: магазин із залізобетонних панелей та котельня, загальною площею 753,2 кв.м.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23 листопада 2011 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Укрпромбанк» до ПП «АДН» та підтверджено наявність кредитної заборгованості.

05 вересня 2013 року між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» та Національним банком України було укладено договір № 31-Л про передавання в управління непроданих активів. Згідно умов вказаного договору ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» є довірчим власником отриманих в управління активів та набуло право вимоги за кредитним договором

№ 35/К-07 від 14 листопада 2007 року, укладеного з ПП «АДН».

Позичальником зобов`язання, взяті на себе, не виконані, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором становила 4 377 416, 38 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив з врахуванням заяви

від 18 січня 2017 року, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07 від 14 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д. та зареєстрованим в реєстрі за реєстровим № 3519, а саме на: нерухоме майно - комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 753,2 кв.м, до складу якого входять: магазин із залізобетонних панелей (літера Аа) та котельня (літера Б) та який розташований на земельній ділянці, що використовується в комерційних цілях та надана ОСОБА_2 у платне користування для розміщення магазину, площею 481,5 кв.м, кадастровий номер :37:329:0059, на підставі договору оренди землі № 355 від 24 листопада 2006 року та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 24 листопада 2016 року, серія та номер: 5, виданий 02 лютого 2015 року, укладений між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_2 , на підставі рішення «Про регулювання земельних відносин» Кіровоградської міської ради № 91 від 26 вересня 2006 року, зареєстрованим у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах за № 03 від 15 січня 2007 року; для задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором

№ 35/К-07 від 14 листопада 2007 року у розмірі 4 377 416, 38 грн, з подальшим способом реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2016 року замінено відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ОСОБА_3 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада

2016 року залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бонд Фінанс», як правонаступника ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».

Ухвалою суду від 18 січня 2017 року до участі у справі в якості правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бонд Фінанс» залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Планета ВІП».

Також судом до участі справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Фідобанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого

2017 року позов ТОВ «Планета ВІП» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) № 35/К-07

від 14 листопада 2007 року в розмірі 4 377 416, 38 грн, з яких: 677 025 грн заборгованість по кредиту, 1 822 975 грн прострочена заборгованість по кредиту, 36 397, 24 грн заборгованість по сплаті процентів, 1 505 504, 92 грн прострочена заборгованість по сплаті процентів, 6 301, 37 грн заборгованість з комісії та 777, 26 грн прострочена заборгованість з комісії, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07

від 14 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д. та зареєстрованим в реєстрі за реєстровим № 3519, а саме на: нерухоме майно - комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 753,2 кв.м, до складу якого входять: магазин із залізобетонних панелей (літера за технічним паспортом Аа) та котельня (літера за технічним паспортом Б), та який розташований на земельній ділянці, що використовується в комерційних цілях та надана ОСОБА_2 у платне користування для розміщення магазину, площею 481,5 кв.м, кадастровий номер якої :37:329:0059, на підставі договору оренди землі № 355

від 24 листопада 2006 року та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 24 листопада 2016 року, серія та номер: 5, виданий

02 лютого 2015 року, укладений між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_2 , на підставі рішення «Про регулювання земельних відносин» Кіровоградської міської ради № 91 від 26 вересня 2006 року, зареєстрованим у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах за № 03 від 15 січня 2007 року; для задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором № 35/К-07 від 14 листопада

2007 року.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальником не виконувались належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а також не виконувались зобов`язання відповідачем за іпотечним договором. Тому є підстави, передбачені умовами договору іпотеки та Законом України «Про іпотеку» для задоволення позову.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада

2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» задоволено частково, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 24 лютого 2017 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення наступним абзацом: - Визначити початкову ціну предмету іпотеки, а саме: комплекс, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , в розмірі - 4 949 000 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції при задоволенні позову Банку, дослідивши матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки. Доповнюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність визначити початкову ціну продажу предмета іпотеки.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Планета ВІП».

У касаційній скарзі ПАТ «Фідобанк», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким повістю відмовити в задоволенні позову

ТОВ «Планета ВІП».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» подано касаційні скарги на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області

від 09 листопада 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» і витребувано матеріали цивільної справи № 404/5762/15-ц з місцевого суду.

Зупинено виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 24 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

10 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 404/5762/15-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанції, оскільки вона не являється учасником правовідносин за іпотечним договором, а тому не може нести відповідальність на підставі статті 23 Закону України «Про іпотеку».

Задовольняючи позов, суд керувався виключно правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-495цс15, взагалі не надаючи власного аналізу обставинам справи та іншій судовій практиці.

В оскаржуваному рішенні суд не вірно зазначив загальний розмір вимог, не визначив вартість предмету іпотеки, конкретного способу реалізації предмета іпотеки, початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Наголошує на тому, що позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 14 листопада 2007 року, оскільки ще станом на

14 квітня 2009 року йому було відомо, що позичальником не виконано зобов`язання передбачене кредитним договором № 35/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії і 18 травня 2009 року минув 30-денний строк з дня отримання відповідачем листа-вимоги.

Суд належним чином не перевірив чи є ОСОБА_1 належним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Суд проігнорував заяви сторін про те, що ТОВ «Планета ВІП» не має належних повноважень щодо звернення до суду з цим позовом.

Касаційна скарга ПАТ «Фідобанк» мотивована тим, що суди проігнорували доводи щодо застосування строку позовної давності, який був пропущений при подачі позову. Судом першої інстанції в рішенні визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», але в резолютивній частині рішення в такому випадку повинно бути зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В рішенні судом першої інстанції не вірно зазначено загальний розмір вимог, взагалі не визначено вартість предмету іпотеки, конкретного способу реалізації предмета іпотеки, початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд апеляційної інстанції доповнив резолютивну частину вищевказаного рішення, визначивши тільки початкову ціну продажу предмету іпотеки.

Учасниками справи відзив (заперечення) на касаційні скарги не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 14 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПП «АДН» укладено кредитний договір № 35/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті), відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти на умовах: ліміт кредитування -

2 500 000 грн, строк кредитної лінії - з 14 листопада 2007 року по

13 листопада 2012 року включно, процентна ставка - 18 % річних, щомісячна комісія за управління кредитною лінією із розрахунку 0, 5 % річних.

В цей же день між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 35/Z, відповідно до якого останній виступив майновим поручителем ПП «АДН» та передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: комплекс, що розташований в

АДРЕСА_1 , загальною площею 753,2 кв.м, до складу якого входять магазин і котельня. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка використовується в комерційних цілях та надана іпотекодавцю в строкове платне користування для розміщення магазину, площею 481,5 кв.м, кадастровий номер :37:329:0059, на підставі договору оренди землі № 355 від 24 листопада 2006 року, укладеного між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_2 на підставі рішення «Про регулювання земельних відносин» Кіровоградської міської ради № 91 від 26 вересня

2006 року, зареєстрованим у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах за № 03 від 15 січня 2007 року.

Згідно додаткового договору № 35/1 до кредитного договору № 35/к-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті)

від 14 листопада 2007 року, збільшено розмір щомісячної комісії за управління кредитною лінією до 4 % річних.

ТОВ «Укрпромбанк» виконало свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

ПП «АДН» належним чином не виконало взятих на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед ТОВ «Укрпромбанк» станом на 20 жовтня 2011 року виникла заборгованість в розмірі 4 377 416, 38 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 677 025 грн, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1 822 975 грн, заборгованості по сплаті процентів в сумі 36 397, 24 грн, простроченої заборгованості по сплаті процентів в сумі 1 505 504, 92 грн, заборгованості з комісії в сумі 6 301, 37 грн та простроченої заборгованості з комісії в сумі 777, 26 грн.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23 листопада 2011 року стягнуто з ПП «АДН» на користь ТОВ «Укрпромбанк» 677 025 грн поточної заборгованості по тілу кредиту, 1 822 975 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту, 36 397, 24 грн процентів, 1 505 504, 92 грн прострочених процентів, 6 301, 37 грн поточної комісії, 297 777, 26 грн. простроченої комісії, 13 868, 16 грн пені по простроченому тілу,

14 905, 24 грн пені по простроченим процентам, 2 662, 19 грн пені по простроченій комісії, всього - 4 377 416, 38 грн., 25 500 грн державного мита, 236 грн витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Відповідно до договору № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05 вересня 2013 року ТОВ «Укрпромбанк» передав активи, наявні на дату укладання цього договору, в управління ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»а останнє прийняло та зобов`язалося вжити всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів ТОВ «Укрпромбанк» за рахунок активів. Перелік активів наведено у додатку 1 до цього договору.

Згідно переліку непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк» передано

ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»права вимоги до ПП «АДН» згідно кредитного договору № 35/К-07.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору про відступлення права вимоги

від 08 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» та

ТОВ «ФК «Бонд Фінанс», первісний кредитор передав новому кредитору всі права вимоги та інші права, що належали первісному кредитору на момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі кредитного договору № 35/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 14 листопада 2007 року, укладеного між

ТОВ «Укрпромбанк» та ПП «АДН». За цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, в тому числі сплати заборгованості.

08 квітня 2016 року між вказаними сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07, посвідченим 14 листопада 2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І. Д., та зареєстрованим в реєстрі за № 3519. Відповідно до якого новий кредитор набув усі права іпотекодержателя за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 .

Згідно договору про відступлення права вимоги від 07 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Бонд Фінанс» та ТОВ «Планета ВІП», останнє отримало права вимоги та інші права, що належали ТОВ «ФК «Бонд Фінанс» в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі зазначеного кредитного договору.

В цей же день між вказаними сторонами було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07, посвідченим 14 листопада 2007 року Белінським І . Д., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 3519. За цим договором новий кредитор одержує право вимагати від іпотекодавця належного виконання всіх зобов`язань за іпотечним договором, в повному обсязі.

21 червня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу комплексу, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д., та зареєстрований в реєстрі за № 867, за яким ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 комплекс, що розташований в

АДРЕСА_1 , за 687 550 грн.

25 червня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 012/ZAXJJA/3/002/1, відповідно до якого, остання виступила майновим поручителем за зобов`язаннями

ПП «АДН - ПЛЮС», що витікають з кредитного договору з юридичною особою (мікро - клієнтом) № 012/ZAXJJA/3/002 від 25 червня 2012 року, та передала в іпотеку комплекс, що знаходиться в

АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.1 статуту публічного акціонерного товариства «Фідобанк» визначено, що він є правонаступником публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк».

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась дочка спадкодавця

ОСОБА_7

Постановою державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 № 2020/02-31 від 13 листопада 2015 року відмовлено ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Відмова нотаріуса мотивована тим, що з наданих ОСОБА_1 документів неможливо встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3

Між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 існував спір щодо недійсності укладеного між ними іпотечного договору. На момент укладення іпотечного договору між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 , 21 червня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу

Бєлінським І. Д. з державного реєстру іпотек було вилучено запис про обтяження предмету іпотеки за іпотечним договором № 35/Z-кіп-07

від 14 листопада 2007 року.

На підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2016 року, яким було відмовлено у визнанні іпотечного договору

№ 35/Z-кіп-07 від 14.11.2007 року недійсним, 01 листопада 2016 року в державний реєстр іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В. С. було внесено запис щодо поновлення запису про іпотеку, що зареєстрований 14 листопада 2007 року о 16 год. 14 хв. 04 сек. за № 6030938 в Державному реєстрі іпотек, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І. Д.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

За змістом частин першої - третьої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону країни «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»).

У пункті 4.4.2 іпотечного договору № 35/Z-кіп-07 від 14 листопада 2007 року сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки

будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Зазначений висновок про застосування норм права сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року в справі

№ 310/11024/15-ц (провадження № 14-112 цс 19).

Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На зазначене суди належної уваги не звернули та не врахували, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за наявності відповідного застереження в іпотечному договорі є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду та відповідає принципу свободи договору

(статті 6, 627 ЦК України).

За таких обставин у розглядуваній справі позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному

статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Таким чином, задовольняючи позов ТОВ «Планета ВІП» суди допустили неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 за подачу апеляційної та касаційної скарг було сплачено 8 449, 40 грн судового збору, а ПАТ «Фідобанк», - 8 404, 20 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача.

Щодо поновлення виконання судових рішень

Згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню підстави для поновлення їх виконання відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «Фідобанк» задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада

2017 року скасувати.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Планета ВІП» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», приватне підприємство «АДН», ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Планета ВІП» на користь ОСОБА_1 8 404, 20 грн сплаченого судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Планета ВІП» на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» 8 404, 20 грн сплаченого судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович