Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2403/2559/12

провадження № 61-27827 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявники: товариство з обмеженою відповідальністю «Машкір», товариство з обмеженою відповідальністю «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Д+Д» ЛТД», Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, Хотинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 29 червня 2017 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Одинака О. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Машкір» (далі - ТОВ «Машкір»), товариство з обмеженою відповідальністю «Берестен» (далі - ТОВ «Берестен»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Д+Д» ЛТД» (далі - ТОВ ВТК «Д+Д» ЛТД»), Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, Хотинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, звернулися до суду із заявами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Заяви є ідентичними і мотивовані тим, що 10 червня 2014 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист № 2403/2559/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно окремо з кожним: ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 17 липня 2014 року у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами звернуто стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21 березня 2007 року № 8548 та № 8548/І від 05 лютого 2008 року для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 5 041 902 грн 89 коп., що виникли за кредитними договорами від 21 березня 2007 року № 0, від 05 лютого 2008 року № П, від 05 лютого 2008 року № , укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 03 квітня 2017 року на виконання наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/367/14, виданого 29 липня 2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ «ВТК «Д+Д» ЛТД», для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 5 041 902 грн 89 коп., що виникли за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

Розпорядженням державного виконавця від 07 квітня 2017 року № 48013712 на користь ПАТ «УкрСиббанк» перераховано кошти в сумі 4 377 023 грн 62 коп. на погашення заборгованості згідно з наказом № 926/367/14, виданим Господарським судом Чернівецької області 29 липня 2014 року.

Зазначали, що заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 в сумі 3 597 178 грн 89 коп., яка підлягала стягненню згідно з рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, була стягнута за рахунок продажу майна, що є предметом іпотеки, яке належить ТОВ «ВТК «Д+Д`ЛТД», під час примусового виконання наказу № 926/367/14, виданого Господарським судом Чернівецької області 29 липня 2014 року.

Ураховуючи викладене, заявники просили суд визнати виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2017 року заяви ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , об?єднано в одне провадження.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року у складі судді Цуренка В. А. у задоволенні заяв ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що боржники у добровільному порядку рішення суду не виконали, підстави, передбачені частинами другою, четвертою статті 369 ЦПК України 2004 року, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року скасовано. Заяву ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Визнано виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, в частині стягнення з ТОВ «Машкір» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, в частині стягнення з ТОВ «Берестен» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. таким, що не підлягає виконанню. Визнати виконавчий лист № 2403/2559/12, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 14 травня 2014 року, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що перелік матеріально-правових підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначених статтею 369 ЦПК України 2004 року, не є вичерпним. Заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 в сумі 3 597 178 грн 89 коп., яка підлягала стягненню згідно з рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, була стягнута за рахунок продажу майна, що є предметом іпотеки, яке належить ТОВ «ВТК «Д+Д`ЛТД», під час примусового виконання наказу № 926/367/14, виданого Господарським судом Чернівецької області 29 липня 2014 року. Отже, у зв?язку із повним виконанням ТОВ «ВТК «Д+Д`ЛТД» обов?язку щодо сплати ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно, окремо з кожним ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп. поза межами зазначених виконавчих проваджень, що визнано ПАТ «УкрСиббанк», наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за виконавчим листом № 2403/2559/12, виданим Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2016 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 2403/2559/12 з Глибоцького районного суду Чернівецької області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не встановлено факт припинення зобов?язання унаслідок його виконання, не встановлено дійсного періоду нарахування та складових частин зобов?язання. Вважало, що підстав для визнання виконавчих документів, такими, що не підлягають виконанню, немає.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2017 року ОСОБА_2 подав заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційного суду немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, ухваленим за результатами перегляду рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2013 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно, окремо з кожним, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно заборгованість за кредитним договором від 05 лютого 2008 року № 0 в сумі 549 259 грн 06 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 05 лютого 2008 року № 0 в сумі 19 928 грн 22 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен» до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договорів поруки припиненими відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Верстюка Б. А. від 17 липня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2403/2559/12, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Саінчука Є. В. від 08 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2403/2559/12, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 17 липня 2014 року в рахунок погашення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21 березня 2007 року № 8548 та № 8548/І від 05 лютого 2008 року для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 5 041 902 грн 89 коп., що виникли за кредитними договорами від 21 березня 2007 року № 0, від 05 лютого 2008 року № П, від 05 лютого 2008 року № , укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Корчинським А. М. від 25 січня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2403/2559/12, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 10 червня 2014 року, щодо стягнення з ТОВ «Машкір» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Постановою державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Сеника І. Ф. від 26 січня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2403/2559/12, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 14 травня 2014 року, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 у розмірі 3 597 178 грн 89 коп.

Відповідно до акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 03 квітня 2017 року на виконання наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/367/14, виданого 29 липня 2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ «ВТК «Д+Д» ЛТД», для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 5 041 902 грн 89 коп., що виникли за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

Розпорядженням від 07 квітня 2017 року № 48013712 на користь ПАТ «УкрСиббанк» перераховано кошти в сумі 4377023 грн. 62 коп. на погашення заборгованості згідно з наказом № 926/367/14, виданим Господарським судом Чернівецької області 29 липня 2014 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 369 ЦПК України 2004 року суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи заяви заявників про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції, послався на те, що перелік матеріально-правових підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначених статтею 369 ЦПК України 2004 року, не є вичерпним та дійшов висновку, що унаслідок примусового виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 17 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 в сумі 3 597 178 грн 89 коп., яка підлягала стягненню згідно з рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, була стягнута за рахунок продажу майна, що є предметом іпотеки, яке належить ТОВ «ВТК «Д+Д`ЛТД», під час примусового виконання наказу № 926/367/14, виданого Господарським судом Чернівецької області 29 липня 2014 року.

Разом з тим, як убачається зі змісту рішення господарського суду Чернівецької області від 17 липня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 визначено у розмірі 494 786,64 швейцарських франків, що еквівалентно 4 377 023 грн 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 3 081 398 грн 50 коп., заборгованість по процентам у розмірі 1 062 960 грн 49 коп., пеня за кредитом у розмірі 118 750 грн 75 коп., пеня по процентам у розмірі 113 913 грн 88 коп.

При цьому рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, ухваленим за результатами перегляду рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2013 року, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 0 станом на 10 грудня 2012 року становила 421 165,96 швейцарських франків, що еквівалентно 3 597 178 грн 89 коп., з яких:заборгованість за кредитом у розмірі 348 326,84 швейцарських франків, що еквівалентно 2 975 059 грн 89 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 622 119 грн.

З викладеного убачається, що зазначеними судовими рішеннями визначено різний розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами, тобто стягнуто заборгованість ОСОБА_2 перед банком за різні періоди, а державним виконавцем не визначено в рахунок погашення яких складових заборгованості зараховано суму коштів, отриману в результаті реалізації предмета іпотеки і за яким курсом валюти зобов?язання.

У порушення статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року апеляційним судом не враховано, що стягувач заперечує припинення зобов?язання боржників унаслідок повного виконання зобов?язання за кредитним договором, а судом не встановлено факт припинення зобов?язань за кредитним договором від 21 березня 2007 року унаслідок його виконання, не встановлено дійсного періоду нарахування та складових частин зобов?язання, визначених рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року та рішенням господарського суду Чернівецької області від 17 липня 2014 року, як і не встановлено їх ідентичність.

За таких обставин, встановивши, що виконавчі листи видані Глибоцьким районним судом Чернівецької області на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року, рішення підлягає примусовому виконанню, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню відповідно до положень частини четвертої статті 369 ЦПК України 2004 року.

Отже, ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 29 червня 2017 рокускасувати, ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович