Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 463/4225/15-ц

провадження № 61-15214св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року у складі судді Лакомської Ж. І. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Струс Л. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.74005, відповідно до умов якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 56 435 грн 56 коп. на купівлю автомобіля ВАЗ (Лада) 211540-120-22, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA НОМЕР_1 XTA НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Встановлено строк користування кредитними коштами до 12 січня 2015 року. За користування кредитом позичальник сплачує річну процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 18,9 % річних.

17 січня 2011 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля ВАЗ (Лада) 211540-120-22, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA НОМЕР_1 XTA НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2 11 лютого 2015 року було укладено договір поруки. Відповідно до умов вказаного договору поручитель солідарно відповідає перед банком в межах суми 50 грн у випадку прострочення позичальником сплати чергових платежів більше ніж на 30 днів.

У зв'язку з порушенням виконання зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість станом на 14 серпня 2015 року у розмірі 34 066 грн 08 коп.

Враховуючи вищевикладене банк просив суд: вилучити автомобіль ВАЗ (Лада) 211540-120-22, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA НОМЕР_1 XTA НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у ОСОБА_1 , звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу його будь-якій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, яка буде визначена суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати банку всі права та повноваження для відчуження транспортного засобу, у тому числі, але не виключно, проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі, їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо); стягнути солідарно з відповідачів частину заборгованості за кредитним договором внаслідок невиконання договору поручителем у розмірі 50 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року, у задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк» відмовлено.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що у зв`язку з призупиненням банками України здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах Луганської та Донецької областей, які не контролювалися у спірний період українською владою, ОСОБА_1 , яка є жителем Луганської області, не могла виконати своє зобов`язання перед банком щодо виконання кредитного договору, унаслідок чого згідно з частиною четвертою статті 612, частинами першою та другою статті 613 ЦК України вона не вважається такою, що допустила прострочення виконання зобов`язання за спірним кредитним договором.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ «Ідея Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Ідея Банк» у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 06 червня 2019 року № 616/0/226-19 та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що наявність заборгованості встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Ідея Банк» скористалося своїм правом на дострокове повернення кредиту, пред`явивши відповідні позовні вимоги. В жодному пункті кредитного договору, як і чинним законодавством не передбачено, що Банк має право на звернення до суду виключно після пред'явлення кредитодавцем вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та отримання позичальником такої вимоги. Відсутні докази відмови банку у прийнятті виконання ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором, яке вона могла здійснити через відділення банку в іншому місці, де вона перебувала. Відсутні підстави для звільнення позичальника від відповідальності за порушення взятих на себе зобов'язань за спірним кредитним договором й тому, що вона не надала підтвердження настання форс-мажорних обставин. Крім того, у неї було право на виконання свого обов'язку шляхом внесення грошових коштів за кредитним договором у депозит нотаріуса.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 грудня 2010 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.74005, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредитні кошти в сумі 56 435 грн 56 коп. з визначенням строку користування коштами відповідно до графіку для купівлі автомобіля ВАЗ реєстраційний № НОМЕР_2 .

За користування кредитом позичальник мав сплачувати річну процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 18,9 %.

Параграфом 4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний протягом дії договору сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтетних платежів щомісячно в терміни та у сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком №1 до договору.

Згідно з графіком щомісячних платежів датою внесення позичальником чергового платежу визначено 01 число кожного місяця.

Відповідно до пункту 4 параграфу 6 кредитного договору банк має право змінювати в односторонньому порядку свої Тарифи (окрім процентної ставки), повідомивши про це позичальника у спосіб, передбачений договором, вказавши дату, з якої починають діяти зміни/нові тарифи.

Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечене заставою транспортного засобу, для купівлі якого надавався позичальнику кредит (параграф 3 кредитного договору), на підставі договору застави транспортного засобу, укладеного між сторонами 17 січня 2011 року.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким порукою ОСОБА_2 було забезпечено виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором на суму 50 грн.

В судовому засіданні встановлено, що до травня 2014 року ОСОБА_1 в повному обсязі виконувала покладені на неї за кредитним договором зобов`язання по сплаті тіла кредиту та процентів за користуванням ним, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника (а. с.39-41). Останній платіж на виконання умов кредитного договору був внесений позичальником 13 травня 2014 року.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 14 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 34 066 грн 80 коп., яка складається з: 6 346 грн 30 коп. - основний борг, 19 571 грн 85 коп. - прострочений борг, 7 683 грн 43 коп. - прострочені проценти, 232 грн 44 коп. - строкові проценти, 232 грн 78 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк», суди, пославшись на положення статей 612, 613 ЦК України, дійшли висновку про те, що простроченої заборгованості у боржника не виникло, його вини в припиненні внесення платежів немає.

При цьому суди свої висновки мотивували тим, що постановою правління Національного банку України від 6 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» у зв`язку з запровадженням з 24 липня 2014 року на території Донецької та Луганської областей надзвичайного режиму роботи банківської системи призупинено банками України здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Разом із тим, судами не було враховано наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до статті 613 ЦК Україникредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Проте, абзац перший статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що боржник у вказаний період не звільняється від повернення тіла кредиту за зобов`язанням.

Крім того, згідно з положеннями статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Також безпідставними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не надано суду доказів про надіслання повідомлень, претензій чи попереджень відповідачу з приводу неналежного виконання останнім умов кредитного договору, оскільки ПАТ «Ідея Банк» скористалося своїм правом на дострокове повернення кредиту, пред`явивши відповідні позовні вимоги. В жодному пункті кредитного договору, як і в чинному законодавстві не передбачено, що банк має право на звернення до суду виключно після пред`явлення кредитодавцем вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та отримання позичальником такої вимоги.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу», стаття 572 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судами установлено, що ПАТ «Ідея Банк», звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, просило звернути стягнення на заставне майно (автомобіль) шляхом його продажу з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 грудня 2010 року.

У пункті 2 § 5 договору застави від 17 січня 2011 року сторони погодили, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю.

Отже, звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

До такого висновку Верховний Суд приходить, оскільки застереження в договорі про задоволення вимог шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19).

Таким чином, судами не застосовано вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вказане Верховний Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі, оскільки такий спосіб звернення стягнення на заставне майно сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Виходячи з наведеного в задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк» у цій частині слід відмовити. При цьому не підлягає задоволенню і позовна вимога щодо вилучення у відповідача автомобіля, оскільки вона у цьому разі є фактично складовою позовної вимоги щодо звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів частини заборгованості за кредитним договором в сумі 50 грн.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань наявна заборгованість за кредитним договором, Верховний Суд, приймаючи до уваги положення частини першої статті 13, частини другої статті 400 ЦПК України та зміст заявлених позовних вимог, вважає, що позов ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині солідарного стягнення боргу в сумі 50 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги ПАТ «Ідея Банк» та ухваленням нового рішення у справі, судові витрати за подання позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг слід компенсувати за рахунок відповідачів шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача по 0,90 грн з кожного (за подання до суду позовної заяви 0,51 грн (340,67 * 0,15 %), апеляційної скарги 0,56 грн (374,74 * 0,15 %), касаційної 0,73 грн (488* 0,15 %).

Керуючись статтями 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 50 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у розмірі 0,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у розмірі 0,90 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович