Провадження № 2/161/4044/19
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що 08.10.2000р. він та ОСОБА_2 уклали шлюб, який в подальшому був розірваний Луцьким міськрайонним судом 11 вересня 2019 року , справа №161/10115/19. Під час шлюбу сторони придбали земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 . 14.12.2005р. було видано Державний акт серії ЯА №661451 на відповідну земельну ділянку на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки від 26.08.2005р. на ім`я ОСОБА_2 , якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0319. В подальшому, сторони у справі, будучи подружжям, оформили початок будівництва, завершили його та почали у ньому проживати приблизно з 2013 року.

Починаючи з 2016 року, відповідач подавала документи для реєстрації з помилками, на що їй надсилалось повідомлення про повернення на доопрацювання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Після конфліктів подружжя, відповідач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та почала вчиняти протиправні дії, спрямовані на одноосібне заволодіння майном. Користуючись правовою допомогою адвоката та усвідомлюючи те, що майно є спільним, відповідач неодноразово зазначала у документах про те, що будинок є її особистою власністю. Попри неефективні спроби виселити його з будинку, шляхом відправлення йому особистих речей за місцем його реєстрації , відповідач зверталась до суду із заявою про видачу обмежувального припису з метою порушення його прав на користування спільним майном. Хоча судом було відмовлено у задоволенні цієї заяви, ймовірно, що позивач, після набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу зареєструє майно, вже не перебуваючи у шлюбі, без його згоди відчужить його, що в подальшому створить труднощі для відновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Посилаючись на вищенаведене, враховуючи те, що відповідачем вживались заходи, спрямовані на недопущення реєстрації спірного об`єкту, а також заходи щодо обмеження його у праві користування спірним будинком, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на наступне майно: незавершене будівництво, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0319; земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0319. Заборонити державним реєстраторам Центру надання адміністративних послуг Луцької райдержадміністрації, Центру надання адміністративних послуг Липинської ОТГ та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії (у тому числі й реєстрації право власності) щодо вищевказаного нерухомого майна.

Згідно ст.149 ЦК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як випливає із змісту ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер.

Предметом позовних вимог є придбані за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незавершене будівництво, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0319; земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0319.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на незавершене будівництво, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0319; земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0319.

Ухвалу до негайного виконання надіслати у Луцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27а).

Про результати виконання ухвали Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області повідомити суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса : АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.