Провадження № 2/337/1646/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить постановити ухвалу про забезпечення поданого ним позову до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя шляхом накладення арешту на легковий автомобіль Renault Sandero, 2012 року випуску, червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що в разі задоволення судом його позову відповідач ОСОБА_2 отримає в особисту приватну власність автомобіль, отже й можливість безперешкодно розпорядитися ним, що, в свою чергу, може унеможливити виконання рішення в частині компенсації йому, позивачу, вартості його частки у праві спільної сумісної власності.

Суддя, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи в системному взаємозв`язку з заявленими позовними вимогами, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду з аналогічними вимогами щодо забезпечення позову, в задоволені яких ухвалою від 04 липня 2019 було відмовлено.

Підставами для відмови стали: відсутність підтвердження наявності обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а також передчасність порушеного позивачем питання про забезпечення позову до отримання належного документального підтвердження права власності на спірний автомобіль.

При цьому, вказаних висновків суддя дійшов з урахуванням: суті спірних правовідносин, змісту позовних вимог, давності придбання спірного майна подружжям (згідно повідомлених позивачем даних) та розірвання шлюбу між ними.

Проте, в повторній заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що зі з`явленням в матеріалах справи наданої РСЦ МВС в Запорізькій області інформації щодо зареєстрованого за відповідачкою права власності на спірний автомобіль підстава, з якої йому було відмовлено в задоволені первісної заяви, на цей час перестала існувати, отже наразі його вимоги підлягають задоволенню.

З таким висновком позивача погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, суть спірних правовідносин полягає насамперед у визнанні спірного майна, придбаного у 2012 році, саме спільним майном подружжя, з огляду на те, що згідно доданої до позову копії рішення від 28.10.2013 про розірвання шлюбу подружнє життя було припинено між сторонами за два роки до розірвання шлюбу в суді, тобто ймовірно наприкінці 2011 року.

Зважаючи на викладене, враховуючи також зміст позовних вимог, зокрема, стягнення саме грошової компенсації вартості частки, а не витребування спірного майна в натурі; відсутність підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суддею на встановлено законних підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль Renault Sandero, 2012 року випуску, червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Таким чином, не дивлячись на отримання судом інформації щодо належності спірного майна відповідачу ОСОБА_2 , заява позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун