ПОСТАНОВА

іменем України

02 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/1234/18

провадження № 22-ц/4809/1318/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оситнянське»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 рокуу складі судді Забуранного Р.А.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» (далі по тексту - ТОВ «Оситнянське») про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позову вказала, що 16 грудня 2003 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договір оренди землi №149/355, за умовами якого вона передала в оренду земельну ділянку площею 4,67 га строком на 10 рокiв. 17 жовтня 2006 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено додаткову угоду до договору оренди землi вiд 16 грудня 2003 року №149/355, за умовами якої договiр оренди землi укладався на 10 рокiв, а початок строку його дiї обчислювався після пiдписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації. Додаткову угоду було зареєстровано 28 березня 2007 року Новомиргородським вiддiлом КРФ ДП «ЦДЗК» за №50. Посилалась на те, що на початку 2017 року вона повiдомила відповідача про те, що має намiр обробляти самостійно власну земельну дiлянку. У 2018 роцi вона вирiшила зареєструвати власну земельну дiлянку, а тому замовила виготовлення технічної документації iз землеустрою щодо встановлення (вiдновлення) меж земельної дiлянки в натурi на мiсцевостi. Пiсля присвоєння кадастрового номеру позивач звернулась до державного реєстратора з проханням виготовити iнформацiю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власностi на нерухоме майно, Державного реєстру нерухомого майна, іпотек, Єдиного реєстру заборон вiдчудження об 'єктiв нерухомого майна щодо об`єкта, на що позивачу була видана iнформацiйна довiдка вiд 30 серпня 2018 року №135949199, пiсля ознайомлення з якою ОСОБА_1 стало вiдомо про те, що 04 квітня 2013 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договiр оренди землi на належну їй земельну дiлянку площею 4,6676 га, кадастровий №:02:000:0305, строком на десять рокiв, починаючи з дня державної реєстрації, з правом пролонгації. Зазначений договiр був зареєстрований лише 18 вересня 2017 року, тобто через чотири роки після укладання самого договору. Вказувала, що договiр оренди землi вiд 04 квітня 2013 року вона не пiдписувала, оскiльки починаючи з 08 липня 2011 року та до 27 травня 2013 року знаходилась у м. Прага Чеської Республiки.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 04 квітня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Оситнянське», на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0305 та стягнути судові витрати.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 рокупозов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 04 квітня 2013 року б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Оситнянське» на земельну ділянку, кадастровий №:02:000:0305, номер запису про інше речове право 22571364. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Оситнянське» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що єдиним належним та допустимим доказом невідповідності підпису позивача в оскаржуваному договорі може бути виключно відповідний висновок експерта, складений за наслідком призначеної судом судової почеркознавчої експертизи. Вказує про порушення позивачем строків позовної давності.

Представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що в період з 03 жовтня 2019 року по 13 жовтня 2019 року він перебуватиме поза межами України (т.2 а.с.12-15).

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ч.1 ст.371 ЦПК України, визнавши неявку представника відповідача Головатюка С.А . неповажною, оскільки розгляд справи розпочато 02 жовтня 2019 року 0 10:30 год., а закінчено об 11:13:53 год. Виліт представника з аеропорту Бориспіль - о 00:30 год. 03 жовтня 2019 року (т.2 а.с.12-15). Крім того, відповідач надав довіреність на ведення справи адвокату Жеребенко О.В., яка приймала участь у суді першої інстанції та яка не повідомила апеляційний суд про причини неявки.

Представник позивача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №013835 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,67 га, яка розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0305(т.1 а.с.7-8).

16 грудня 2003 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договір оренди землi №149/355, вiдповiдно до умов якого вона передала в оренду земельну дiлянку площею 4,67 га строком на 10 рокiв, тобто до 16 грудня 2013 року.

17 жовтня 2006 року між цими ж сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 16 грудня 2003 року, згідно з якою змінено строк дії договору оренди, укладеного на 10 років, та визначено, що початок його дiї обчислюється після пiдписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації. Державна реестрацiя зазначеної вище угоди відбулась 28 березня 2007 року Новомиргородським вiддiлом КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50 (т.1 а.с.9).

Як убачається з листа від 18 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням повернути належну їй земельну ділянку у зв`язку з тим, що порушені умови договору оренди, а саме відсутній зареєстрований договір оренди (т.1 а.с.94).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №135949199 від 30 серпня 2018 року в реєстрі 18 вересня 2017 року за №22571364 державним реєстратором Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталією Володимирівною було зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 4,6676 га на підставі договору оренди землі від 04 квітня 2013 року, укладеного між мiж ОСОБА_1 та ТОВ «Оситнянське» (т.1 а.с.10).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року за клопотанням сторони позивача було зобов`язано Новомиргородську районну державну адміністрацію (далі по тексту - Новомиргородська РДА) надати до суду матеріали реєстрації справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0305, яка знаходиться на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (т.1 а.с.36).

Згідно з повідомленням Новомиргородської РДА від 22 жовтня 2018 року №01-38/76/2 матеріали реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0305, яка знаходиться на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, в архіві відсутні та реєстратором до суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, а саме до Новомиргородської РДА не направлялися, та додано копію матеріалів реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації спірного договору оренди (т.1 а.с.40-54).

27 листопада 2018 року для повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки обґрунтованості доводів осіб, які беруть участь у справі, за клопотанням сторони позивача, ухвалою суду першої інстанції було зобов`язано ТОВ «Оситнянське» надати до суду оригінал договору оренди землі від 04 квітня 2013 року (т.1 а.с.74-75).

Як убачається з відзиву відповідача від 04 січня 2019 року ТОВ «Оситнянське» не взмозі надати оригінал спірного договору оренди землі від 04 квітня 2013 року до суду у зв`язку з тим, що на підприємстві після укладення спірного договору неодноразово змінювалися засновники та керівники, у зв`язку з чим безліч документів, у тому числі і ряд оригіналів договорів оренди землі та додаткових угод до них, не передані, не знайдені тощо (т.1 а.с.91-93).

Відповідно до пояснення відповідача від 27 травня 2019 року під час проведення позапланової ревізії та інвентаризації в ТОВ «Оситнянське» було виявлено відсутність ряду оригіналів договорів оренди землі, у тому числі і спірного договору, у зв`язку з чим відповідачем вживаються всі належні заходи щодо виконання ухвали суду, а її невиконання обумовлене вищевказаними об`єктивними обставинами (т.1 а.с.163).

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, викладених у вказаних вище листах відповідача на виконання ухвали суду від 27 листопада 2018 року про витребування оригіналу спірного договору.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка посилалась на те, що вона не підписувала вищевказаний договір оренди від 04 квітня 2013 року, оскільки перебувала поза межами України на момент підписання спірного договору у 2013 році.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року за клопотанням сторони позивача було зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати до суду інформацію про перетин кордону України ОСОБА_1 , починаючи з 08 липня 2011 року по 27 травня 2013 року (т.1 а.с.36).

Як убачається з повідомлень Головного центру обробки спеціальної інформації від 01 березня 2019 року за вих. № 395/1234/18/1951/19, від 03 квітня 2019 року вих. № 395/1234/18/3102/19 та від 23 квітня 2019 року за вих. № 395/1234/18/3897/19 Головний центр не взмозі надати інформацію про перетинання державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , оскільки відповідно до п.29 Положення «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року №472, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 липня 2007 року за №765/14032, інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом 5 років (т.1 а.с.131, 150,160).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником ділянки й орендарем.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У судовому засіданні суду першої інстанції стороною позивача було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.112).

Оскільки відповідачем до суду не було надано оригіналу спірного договору оренди землі від 04 квітня 2013 року, а сторона позивача вказувала на відсутність у неї такого договору у зв`язку з його непідписанням, зазначене унеможливило проведення судової почеркознавчої експертизи, яка проводиться виключно за оригіналом документу.

Разом з тим позивачка надала висновок спеціаліста від 24 травня 2019 року №14, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_1 , розташовані в договорі оренди землі від 04 квітня 2013 року, акті прийманні - передачі земельної ділянки в оренду, який є додатком 1 до договору оренди землі від 04 квітня 2013 року, додатку від 04 квітня 2013 року №2 до договору оренди землі від 04 квітня 2013 року, укладеному між орендодавцем - ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Оситнянське» виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, однією й тією особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_1 (т.1 а.с.166-188).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок спеціаліста, наданий позивачем, не може прийняти як належний та допустимий доказ відповідно до ст. ст. 77,78 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що висновок експерта є лише одним із доказів та має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України відповідач не спростував іншими доказами фактичні дані, які викладені у висновку спеціаліста 24 травня 2019 року №14.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 по справі №392/1427/16-ц.

Крім того, на думку колегії суддів суттєвим для вирішення даної справи є те, що 18 серпня 2017 позивачка звернулася до відповідача із заявою про повернення належної їй земельної ділянки (т.1 а.с.94). І лише після отримання даного листа, отримання якого не заперечується стороною відповідача, 28 вересня 2017 року була проведена державна реєстрація спірного договору оренди землі від 04 квітня 2013 року державним реєстратором Павленко Н.В. за номером 37318272 (т.1 а.с.54).

Отже, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б вказували на сам факт його укладення з позивачем, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незастосування строків позовної давності, виходячи з такого.

Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те, що судом було встановлено, що про наявність нового договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Оситнянське» позивачці стало відомо у 2017 році, оскільки 14 серпня 2013 року, надаючи довіреність ОСОБА_4 на отримання орендної плати у ТОВ «Оситнянське», ОСОБА_1 була впевнена, що отримує орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки за додатковою угодою від 17 жовтня 2006 року до договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами 16 грудня 2003 року, державна реєстрація якої проведена 28 березня 2007 року, перебіг строку позовної давності має розпочатись із 28 березня 2017 року (строку закінчення дії додаткової угоди).

Доказів, які б спростовували зазначені вище обставини матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» залишити без задоволення, а рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний