Справа № 444/3726/18
Провадження № 2/444/461/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мачіха Г. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання за ним права на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифіката серії ЛВ № 011755 , виданого 20.05.1997 року Кулявською сільською радою та земельну частку (пай) площею 2,82 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ЛВ № 011647, виданого 21.04.1997 року Кулявською сільською радою.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьки, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживали в селі Кулява . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Кулявською сільською радою.

На день смерті батькам належала земельна частка (пай), зокрема, батькові площею 2,22 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката серії ЛВ № 011755, яку фактично прийняла мати, оскільки користувалася часткою.

Крім того на день смерті матері їй також належала земельна частка (пай) площею 2,82 умовних кадастрових гектарів на території Кулявської сільської ради.

Позивач зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина на належну земельну частку (пай), яка належала матері та батькові.

З приводу спадкування він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №65/2017, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельних часток (паю), які належали батькам з роз`ясненням, що їм видано сертифікати старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікати про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року №801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку".

Стверджує, що з приводу видачі сертифікатів встановленою зразка він звернувся до Жовківської районної державної адміністрації, однак там йому відмовлено в такому та роз`яснено, що такий не може бути виданий у зв`язку із смертю спадкодавців, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ними втрачено цивільну правоздатність.

Вказує, що він прийняв спадщину, оскільки проживав з матір`ю на день смерті, а те, що ОСОБА_3 була його матір`ю стверджено свідоцтвом про його народження.

Вважає, що він як спадкоємець першої черги за законом спадкує всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на день смерті, а тому має право на отримання сертифікатів нового зразка про право на земельну частку (пай), які належали померлим батькам.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак з Жовківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника державної нотаріальної контори. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією сертифіката серії ЛВ № 011755 , виданого Кулявською сільською радою 20.05.1997 року стверджується, що ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Кулявської сільської ради № 3 від 25.12.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,22 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Кулявської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

А копією сертифіката серії ЛВ № 011647, виданого Кулявською сільською радою 21.04.1997 року стверджується, що ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Кулявської сільської ради № 3 від 25.12.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,82 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Кулявської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видано Виконавчим комітетом Кулявської сільської ради Жовківського району Львівської області 11.04.1998 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11.04.1998 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 2.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , яке видано 15.08.1980 року, стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружилися 02.03.1959 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 1. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові та дружині ОСОБА_2 .

Наведеним підтверджується, що ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_2 .

З копії довідки № 93, яка видана Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 17.02.2017 року, вбачається, що від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт в сільській раді не посвідчувався.

Копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46944890 від 02.03.2017 року стверджується, що заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався і в нотаріуса.

А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті ОСОБА_2 відбувається по закону, так як заповіт від його імені не посвідчувався.

Згідно ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батькові, матері.

А тому ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_2 , була спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка.

Також спадкоємцем першої черги були і діти ОСОБА_2 .

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З копій довідок № 95 та № 96, які видані Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 17.02.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до дня смерті були зареєстровані і проживали в АДРЕСА_1 .

Копією довідки № 101, яка видана Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 23.02.2017 року, стверджується, що ОСОБА_3 проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті в АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

В той же час у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 іншими спадкоємцями, зокрема його дітьми.

Суд бере до уваги і те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46944870 від 02.03.2017 року.

Тобто суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , але юридично її не оформила.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке видано Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.05.2009 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації смертей 15.05.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 04.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З копії довідки № 94, яка видана Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 17.02.2017 року, вбачається, що від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт сільською радою не посвідчувався.

Немає відомостей і про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_3 , 1937 року народження, у нотаріуса, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46944970 від 02.03.2017 року.

А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті ОСОБА_3 відбувається за законом, так як заповіт від її імені не посвідчувався.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 01.07.1983 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю- ОСОБА_3 .

Тобто позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Суд враховує, що інший спадкоємець першої черги, ОСОБА_7 , подала 02.03.2017 року в Жовківську державну нотаріальну контору заяву, у якій зазначила, що їй відомо про відриття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що строк для прийняття спадщини нею пропущено. В суд за поновленням строку звертатися не буде. На спадщину не претендує та від оформлення її відмовляється.

Відомостей про інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 з матеріалів справи не вбачається.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із копії довідки № 98, виданої Кулявською сільською радою Жовківського району Львівської області 17.02.2017 року, вбачається про те, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня її смерті в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Крім того суд враховує, що позивач не заявив про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку.

А тому суд приходь до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , оскільки проживав з нею на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, крім того в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Суд враховує, що після смерті ОСОБА_3 було зареєстровано спадкову справу № 65/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46945127 від 02.03.2017 року.

Однак Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області листами № 436, 437 від 23.03.2017 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 2,82 га та 2,22 га, що знаходиться на території Кулявської сільської ради Жовківського району Львівської області та належать ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , оскільки ним не подано сертифікати на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», тобто правовстановлюючих документів нового взірця на вищевказані земельні паї.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листами № 02-36/1048 від 03.04.2017 року та № 02-36/2180 від 22.06.2017 року Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікати на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їм не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв після її смерті спадщину, в тому числі і право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_2 , та яке фактично було успадковане ОСОБА_3 , але юридично не було оформлене, оскільки проживав разом із матір`ю на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

В той же час, як встановлено під час розгляду справи, спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,82 умовних кадастрових гектара, яке належало матері позивача, та право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектарів, яке належало його батькові, ОСОБА_2 , та яке фактично було успадковане ОСОБА_3 , але юридично не було оформлене, він не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні частки (паї) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім`я померлих, оскільки вони втратили цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дані земельні частки (паї) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,82 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Кулявської сільської ради, право на яку ОСОБА_3 мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 011647 від 21.04.1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Кулявської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифіката серії ЛВ № 011755 від 20.05.1997 року та яке фактично успадковане за законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.