ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7917/19 Справа № 191/1833/18 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 03 грудня 2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач в свою чергу не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 15 квітня 2018 року має заборгованість у розмірі 20999,06 грн., з яких: - 2017,23 грн. - заборгованість за кредитом; - 14345,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3398,65 заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 988,05 грн. - штраф (процентна складова).

Вказану суму кредитної заборгованості Банк просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску Банком строку позовної давності для звернення із позовом до суду.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк посилаючись на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з Виписки та розрахунку заборгованості, які не спростовані відповідачкою, вбачається, що 29 вересня 2015 року останньою було здійснено платіж на суму 397,58 грн., а тому Банк звернувся в межах строку позовної давності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк, суд першої інстанції виходив з пропуску Банком строку позовної давності про застосування наслідків якої просила відповідачка.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ КБ ПриватБанк на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на факт підписання 03 грудня 2008 року відповідачкою Заяви, за якою остання отримала кредит в розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

При цьому, на підтвердження укладання вказаного кредиту та виниклої кредитної заборгованості банк надав розрахунок заборгованості за договором б/н від 03 грудня 2008 року, за яким останній платіж відповідачкою був здійснений 26 квітня 2012 року, тоді як із позовом Банк звернувся лише 15 травня 2018 року.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Під час слухання справи, відповідачка просила застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, оскільки вказаний позов пред`явлено після закінчення строку позовної давності.

Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши, що відповідачка останній раз здійснила погашення заборгованості за наданим кредитом 26 квітня 2012 року в розмірі 5,98 грн., - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідачки, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

При цьому, судом вірно не взято до уваги платіж в сумі 397,58 грн. від 29 вересня 2015 року, який було здійснено з карти 26 НОМЕР_1 , оскільки відповідачка не здійснювала погашення заборгованості на таку суму та не надавала дозволу на автоматичне списання Банком будь-якої суми коштів з її картки, а автоматичне списання суми з картки не є волевиявленням самої особи.

Доводи апелянта в скарзі про те, що з Виписки та розрахунку заборгованості, які не спростовані відповідачкою, вбачається, що 29 вересня 2015 року останньою було здійснено платіж на суму 397,58 грн., а тому Банк звернувся в межах строку позовної давності, - колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки самостійне списання позивачем з рахунку відповідачки коштів 29 вересня 2015 року не є ознакою переривання позовної давності, оскільки здійснювалося без узгодження з останньою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, надавши їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко