ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/1248/18

Провадження № 22-ц/818/3423/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Коваленко І.П., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 31 травня 2018 року у складі судді Сугачової О.О.,

у с т а н о в и в:

05.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням нею навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Обґрунтовуючи позовну заяву посилалася на те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1998 року по 02 вересня 2004 року. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час подачі позову донька є повнолітньою, однак продовжує навчання за денною формою навчання на ІІ курсі Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, на факультеті соціально економічного управління. У зв`язку з навчанням не працює, стипендію не отримує. ОСОБА_4 проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на навчання доньки не надає.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням нею навчання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 05.02.2018 і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Стягнення аліментів вирішено припинити у разі припинення навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 навчається в Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 01.09.2016 і по теперішній час за денною формою навчання, є студенткою ІІ курсу факультету соціально-економічного управління за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Донька відповідача проживає разом з матір`ю, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання. Враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд першої інстанції виходив із доведеності можливості ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в заявленому в позові розмірі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи та не дослідження і не надання належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у разі доведеності необхідності надання матеріальної допомоги повнолітній дитині зменшити розмір аліментів до 1/8 частини щомісячного доходу відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 має на утриманні двох непрацездатних батьків та дружину, яка не працює. Відповідач має низку захворювань, які потребують постійного лікування та оздоровлення апелянта. Суд не з`ясував, чи працює позивач, оскільки вона також зобов`язана допомагати доньці у разі необхідності. З наданих позивачем доказів не зрозуміло скільки коштує навчання ОСОБА_4 та його строк. Також судом не встановлена можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці і його ухилення від сплати аліментів, оскільки позивач не зверталась до ОСОБА_2 з проханням допомогти.

ОСОБА_1 у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що ОСОБА_2 працює на державній службі, має стабільний дохід. Позивач не працює, проживає з непрацездатними батьками, ОСОБА_4 та малолітньою дитиною, тому не може надавати належну допомогу повнолітній доньці на навчання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін у справі та їх представників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.06.1998 по 02.09.2004 (а.с. 3,6).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

ОСОБА_4 зареєстрована та проживає разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 26.12.2001 (а.с. 8).

Відповідно до копії довідки Харківського міського центру зайнятості від 11.07.2019 ОСОБА_1 з 18.02.2019 перебуває на обліку як безробітна (а.с. 120).

Згідно довідок Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України № 15 від 18.01.2018 та № 193 від 16.07.2019 наказом № 1052-кс від 12 серпня 2016 року ОСОБА_4 зарахована до Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, навчається на денній формі навчання факультету соціально-економічного управління за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, стипендію не отримує (а.с. 5, 121).

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_6 (а.с. 72), що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради № 8-2088-11/12 від 15.03.2019 (а.с. 47).

ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій прокуратурі Херсонського гарнізону на посаді прокурора прокуратури (копія довідки військової прокуратури Херсонського гарнізону № 8/5747 вих-18 від 11.12.2018).

ОСОБА_6 з 24.09.2018 перебуває на обліку як безробітна в Херсонському міському центрі зайнятості, що підтверджується копією довідки № 2120/02/677/19 від 13.02.2019 (а.с. 80).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 у зв`язку із продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батька, оскільки навчається на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендію не отримує, проживає разом із матір`ю.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково вважав, що відповідач може надавати допомогу повнолітній доньці у розмірі ј частини всіх доходів (заробітку).

Як убачається із наданої представником відповідача медичної документації та копій фіскальних чеків, ОСОБА_2 на теперішній час проходить тривале медичне лікування, що потребує обстежень і ліків (а.с. 48-52,66-68). При цьому колегією суддів не враховуються чеки та рекомендації лікаря, отримані ОСОБА_2 за минулий час, тобто до пред`явлення ОСОБА_1 позову.

Також колегією суддів не можуть бути враховані доводи ОСОБА_2 про перебування на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 81), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 89), є пенсіонерами за віком та отримують пенсію (а.с. 81-83, 89-91).

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру декларацій, наданої представником відповідача, ОСОБА_2 має стабільний дохід та офіційно працевлаштований.

Оскільки в апеляційній скарзі представник відповідача не заперечував проти стягнення на користь ОСОБА_4 аліментів на період продовження навчання разі доведеності необхідності матеріальної допомоги, але просив зменшити розмір стягуваних аліментів, колегія суддів уважає, обґрунтованим розмір аліментів у розмірі 1/6 частини доходу відповідача з огляду на досліджені судом матеріали справи та пояснення представників сторін.

При цьому, враховуючи положення п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, те, що ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції (а.с. 16-17), тому не мав можливості подати свої заперечення та докази на їх підтвердження, суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_2 , підлягає задоволенню частково, рішення суду - скасуванню з ухваленням нової постанови. Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню частково, з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини доходу.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позов ОСОБА_1 є частково обґрунтованим, вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір», з ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір, що підлягав сплаті при подачі позову у розмірі 704 грн 80 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 до припинення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, починаючи з 5 лютого 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

Р.М. Піддубний