Справа №303/390/19
номер рядка стат. звіту - 48
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Багин Р.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 25 січня 2014 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 20.

Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося. До шлюбу вона з відповідачем були знайомі досить короткий проміжок часу, що не дало їм можливості добре пізнати один одного. Після народження дитини між ними постійно почали виникати конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало нестерпним та неможливим. Відповідач працював офіційно, але отримані ним кошти він витрачав на власний розсуд, не даючи нічого на потреби сім`ї, через що позивач з дитиною змушена була переїхати проживати до своїх батьків в с.Копинівці Мукачівського району, а згодом винаймати житло в м.Мукачево. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2018 року, шлюб носить формальний характер. Всі спроби налагодити стосунки і зберегти сім`ю не дали результатів.

01.02.2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

22.04.2019 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду позовні вимоги роз`єднано, виділивши їх в самостійні провадження, зокрема виділено в самостійне провадження: позовні вимоги про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, та виділено в самостійне провадження: позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2019 року сторонам надано строк для примирення терміном два місяці, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 червня 2019 року провадження у справі відновлено.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 25 січня 2014 року укладено шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 20 (повторне свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1 , а.с.9).

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, за час наданий судом сторонам для примирення подружжя не примирилося, відповідач визнав позов в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу, подружжя проживає окремо один від одного з серпня 2018 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе відновити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Що стосується вимоги позивача визначити місце проживання малолітнього сина разом із матір`ю, то суд приходить до переконання, що цю позовну вимогу слід також задовольнити з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, що підтверджується його власноруч написаною заявою, то суд приходить до переконання про можливість визначити місце проживання дитини разом з матір`ю за місцем її проживання.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 160 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повнісю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 25 січня 2014 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 20 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого - АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2019 року.

Головуюча Л.В. Курах