ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7071/19 Справа № 201/4783/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», Акціонерне товариство «ОТП Банк», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2019 року частково задоволено заяву представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», Акціонерне товариство «ОТП Банк», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам вчиняти дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 іншим шляхом, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо вселення у зазначену квартиру та здійснювати виселення ОСОБА_2 та його малолітніх дітей.

В задоволені іншої частини вимог заяви представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що заходів забезпечення позову вжито безпідставно,позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду, а ухвала суду обмежує права власника на розпорядження його майном. Крім того, судом не вирішено питання зустрічного забезпечення.

Представник позивача Алкана Айдина Клименко І.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в квітні 2019 року ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Одночасно із позовною заявою, 22.04.2019 р. позивачем була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову, яку представник позивача просив не розглядати у зв`язку з подачею 21.05.2019 р. нової заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

21.05.2019 р. представником позивача ОСОБА_7 подана вдруге заява про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача - адвокат Клименко І.І., посилався на те, що 28.11.2018 р. позивачу стало відомо, що АТ «ОТП Банк» уклав договір відступлення права вимоги за кредитним договором і договором іпотеки від 28.12.2006 р., укладеними з ОСОБА_8 Новим кредитором у зобов`язанні стало ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», яке в подальшому передало право вимоги ОСОБА_5 27.12.2018 р. ОСОБА_5 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 і 31.12.2018 р. на підставі договору дарування новим власником спірної квартири став ОСОБА_1

Вважаючи, що кредитний договір є припиненим, представник позивача зазначив, що АТ «ОТП Банк» не мав права передавати вимоги за вказаним договором. Крім того, представник позивача зазначає, що до позивача навідуються невідомі особи, які погрожують переоформити квартиру на третіх осіб та виселити позивача з п`ятьма малолітніми дітьми.

Просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.12.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кохан Г.Л., та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 , а також заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо розпорядження зазначеною квартирою іншим шляхом, в тому числі, але не виключно вчиняти дії щодо вселення у зазначену квартиру та здійснювати виселення ОСОБА_2 та його малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту заявлених позивачем позовних вимог вбачається, що він просить витребувати у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , скасувавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності, а також просить визнати право власності в порядку спадкування за законом по Ѕ частині даної квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті їх матері ОСОБА_8 .

Згідно Інформації з Державних реєстрів станом на 21.03.2019 р., квартира АДРЕСА_1 на праві власності належала ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006 р.

В подальшому право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_5 на підставі акту приймання-передачі до договору відступлення прав вимоги б/н від 28.11.2018 р., виданого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», який в свою чергу на підставі договору дарування від 31.12.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кохан Г.Л., подарував її ОСОБА_1 .

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з мотивів забезпечення ефективного захисту прав малолітніх дітей, в інтересах яких до суду звернувся їх батько ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованих висновків про доцільність забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо розпорядження зазначеною квартирою іншим шляхом, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо вселення у зазначену квартиру та здійснювати виселення ОСОБА_2 та його малолітніх дітей .

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо безпідставності забезпечення позову та незастосування судом заходів зустрічного забезпечення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки між сторонами наявний спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати забороною вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб. Тому для захисту матеріально-правових інтересів заявника та його малолітніх дітей судом першої інстанції правомірно забезпечено позовні вимоги, а встановлених ч.3 ст.154 ЦПК України підстав, які зобов`язують суд застосувати зустрічне забезпечення, матеріали справи не містять. При цьому апелянтом не зазначено, які потенційні збитки та інші ризики може понести відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Посилання апеляційної скарги на відсутність доказів існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом встановлено, що до квартири мешкання позивача з дітьми з`являлись будівельники та невідома жінка, яка назвалась представником ОСОБА_1 , та вимагала зібрати всі речі та залишити спірну квартиру.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова