ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7275/19 Справа № 199/381/17-ц Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
УХВАЛА

17 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Каратаєва Л.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Колективного підприємства «Дніпропетровська виробничо-торгівельна фірма «Славутич», третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про визнання ордеру недійсним та визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Колективного підприємства «Дніпропетровська виробничо-торгівельна фірма «Славутич», третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про визнання ордеру недійсним та визнання права користування житловим приміщенням, - задоволено частково. Визнано недійсним ордер №135 серії А від 19.05.2016 року, який був виданий Колективним підприємством Дніпропетровська виробничо-торговельна фірма «Славутич» Авчиннікову ОСОБА_3 на право зайняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 розміром 21 кв.м, у відособлене користування. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

До суду надійшла заява, від ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та балансоутримувача гуртожитку КП Жилсервіс-5 ДМР повернути до кімнати № НОМЕР_1 усі речі позивача, що були пересунуті ними за межі цієї кімнати; заборонити надання кімнати № НОМЕР_1 у будь-яке коритсування іншим особам, як фізичним, включаючи відповідача ОСОБА_2 , так і юридичним, зокрема, через видачу (перевидання) ордеру, укладення договорів оренди, найму та таке інше; обмеження доступу до кімнати №917 через опломбування цієї кімнати з метою припинення усіх маніпуляцій з майном позивача, що знаходиться у цій кімнаті.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає поверненню.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ста. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дана заява не містить відомостей для забезпечення позову, а саме: не зазначено кому саме забороняється надання кімнати № НОМЕР_1 у будь-яке користування, не зазначено в якому будинку, по якій АДРЕСА_2 , в якому місті, кому належить зазначена кімната, хто саме повинен обмежити доступ до спірної кімнати, також не зазначено, які саме речі повинні повернути до кімнати відповідачі.

Також, заява не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Крім того, в порушення вимог п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України заявником не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Вказані обставини унеможливлюють вирішення питання про необхідність забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням наведеного заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику.

Заявник не позбавлений можливості на повторне звернення, у разі усунення зазначених недоліків заяви.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Суддя Л.О. Каратаєва