Справа № 591/1747/19
Провадження № 2/591/1695/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в спрощеному позовному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 1988 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_5 . З серпня 2014 року сімейних відносин з відповідачем вона не підтримує, кожний із них живе окремим життям. Під час шлюбу за спільні сумісні кошти вони придбали квартиру за АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 . 04 листопада 2004 року між відповідачем та продавцями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу квартири з розтрочкою платежу, за умовами якого її чоловік купив вищезазначену квартиру, загальною площею 48,8 кв. м, житловою площею - 28,6 кв. м, за ціною 47 790 грн. 00 коп. При цьому, згідно з пунктом 3 даного договору продавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні були отримати від покупця частину коштів у сумі 20 790 грн. 00 коп. під час оформлення договору, а інші кошти у сумі 27 000 грн. 00 коп. покупець повинен був передати до 08 листопада 2004 року. До підписання вищевказаного договору на його виконання 04 листопада 2004 року вони з ОСОБА_3 передали продавцям частину платежу у сумі 20 790 грн.00 коп., які їм надали її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Водночас, ці кошти були попередньою оплатою в рахунок суми за продаж її брату квартири за АДРЕСА_3 , яка належала їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Також, у цей день, 04 листопада 2004 року між Приватбанком та ОСОБА_10 , було укладено договір про надання споживчого Кредиту в іноземній валюті для купівлі квартири в сумі 5592 доларів США із строком повернення до 03 листопада 2014 року.

До того ж, 04 листопада 2004 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між відповідачем та банком був укладений іпотечний договір.

За таких обставин, 04 листопада 2004 року вони з чоловіком повернули продавцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 решту коштів у сумі 27 000 грн. за рахунок взятих кредитних коштів та виконали умови договору купівлі-продажу житла з розтрочкою платежу в повному обсязі, про що зроблено нотаріусом запис на договорі та свідчить реєстрація права власності на нерухоме майно за відповідачем.

Крім того, на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором відсутня, так як була сплачена за рахунок спільних коштів подружжя у 2014 році, що підтверджується довідкою за №1792470 від 22 вересня 2014 року, виданою ПАТ «Приват банк».

Таким чином, квартира за АДРЕСА_4 є об`єктом її та чоловіка спільної сумісної власності, так як була придбана під час шлюбу і набута в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти, але відповідач відмовляється укласти угоду про поділ майна подружжя, а за відсутності його згоди, як роз`яснив нотаріус, спір можливо вирішити лише в судовому порядку.

Зокрема, враховуючи те, що спірне майно було придбано після 2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення Сімейного Кодексу України.

Також вищезазначене спірне нерухоме майно реальному розподілу в натурі не підлягає, оскільки квартиру неможливо переобладнати в ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири.

На сьогоднішній день між позивачем, відповідачем та їхньою дочкою склався наступний порядок користування квартирою, при якому вона та дочка ОСОБА_4 користуються житловою кімнатою за № 2 з прилеглою до неї лоджією за літ. «І», загальною площею 18,8 кв.м., відповідач ОСОБА_3 - житловою кімнатою за № 3, площею 11,6 кв.м., а коридор за №1, площею 7,0 кв.м, кухня за № 4, площею 7,8 кв.м, ванна кімната за № 6, площею. 2,6 кв.м. та вбиральня за № 5, площею 1,0 кв.м. знаходяться у спільному користуванні.

Зокрема, такий варіант є найбільш прийнятним для уникнення конфліктних ситуацій між ними, оскільки забезпечує належні житлові умови для кожного із співвласників та не обмежує прав дочки, а також ним враховується наближення реальних часток сторін у праві спільної часткової власності до ідеальних.

Однак, її чоловік ОСОБА_3 вчиняє сварки і створює для неї та дочки перешкоди у користуванні більшою кімнатою та кімнатами спільного користування, внаслідок чого вони не мають можливості користуватися житлом та особистим майном.

Також, відповідач як співвласник житла відмовляється своєчасно і в повній мірі нести витрати з утримання належного їм майна, внаслідок чого тільки вона оплачує надані обслуговуючими організаціями комунальні послуги та погашає заборгованість за їх споживання, а рішення суду про визначення порядку користування квартирою допоможе їм оформити окремі особові рахунки на житло та розподілити оплату послуг.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд постановити рішення, яким визнати квартиру за АДРЕСА_4 об`єктом права спільної часткової власності позивача та відповідача, визначивши за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на Ѕ частини квартири АДРЕСА_4 .

Встановити порядок користування квартирою за АДРЕСА_4 та виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у користування жилу кімнату за № 2, площею 17,0 кв.м. і лоджію за літ. «І», площею 1,8 кв.м., виділити ОСОБА_3 у користування жилу кімнату за № 3, площею 11,6 кв.м. Коридор за № 1, площею 7,0 кв.м., кухню за № 4, площею 7,8 кв.м., ванну кімнату за № 6, площею 2,6 кв.м., вбиральню за № 5, площею 1,0 кв.м. залишити в загальному користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2019 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

02 квітня 2019 року позивачем надано суду документи на виконання ухвали суду від 28 березня 2019 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25 червня 2019 року, 10-00 год.

25 червня 2019 рок у зв`язку з зайнятістю головуючого у розгляді цивільної справи №591/1128/18, провадження №2/591/1695/18 за позовною заявою ОСОБА_11 до ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, розгляд справи відкладено до 26 вересня 2019 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, від відповідача надійшла письмова заява, в якій він визнає заявлений позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 22 липня 1988 року сторони вступили в шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7).

З договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 04 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., вбачається, що власником квартири за адресою АДРЕСА_5 , являється відповідач ОСОБА_3 Квартира складається з двох житлових кімнат, житлова площа якої 28,6 кв.м, загальна площа 48,8 кв.м. (а.с.8).

Відповідно до технічного паспорту квартира знаходиться на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку і має загальну площу 48,8 кв. м, жилу площу - 28,6 кв.м. та складається з двох кімнат площею 11,6 кв.м та 17,0 кв.м. Крім того, в даній квартирі є коридор площею 7,0 кв.м, кухня площею 7,8 кв.м, ванна кімната, площею ,2,6 кв.м, вбиральня, площею 1,0 кв.м. та лоджія площею 1,8 кв,м. (а.с. 14-15).

Згідно з довідкою Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради від 08 лютого 2019 року в зазначеній, житловій квартирі зареєстровані три особи: позивач, ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_3 та їхня дочка ОСОБА_12 (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Під час судового розгляду встановлено, що придбання квартири за адресою: АДРЕСА_5 відбувалося в період перебування подружжя ОСОБА_13 у шлюбі, в період їх спільного проживання, що не заперечується відповідачем, а тому вказане житлове приміщення належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про необхідність виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у користування жилу кімнату за № 2, площею 17,0 кв.м. і лоджію за літ. «І», площею 1,8 кв.м., виділити ОСОБА_3 у користування жилу кімнату за № 3, площею 11,6 кв.м. Коридор за № 1, площею 7,0 кв.м., кухню за № 4, площею 7,8 кв.м., ванну кімнату за № 6, площею 2,6 кв.м., вбиральню за № 5, площею 1,0 кв.м. залишити в загальному користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивачки щодо встановлення порядку користування квартирою, оскільки встановлення порядку користування квартирою шляхом виділення сторонам окремих кімнат, за вказаним варіантом та залишення підсобних приміщень в загальному користуванні, не суперечить вимогам закону та відповідає інтересам сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1128 грн. 45 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою задовольнити.

Визнати квартиру за АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 об`єктом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права спільної часткової власності, визначивши за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на Ѕ частини квартири АДРЕСА_4 .

Встановити порядок користування квартирою за АДРЕСА_4 та виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у користування жилу кімнату за № 2, площею 17,0 кв.м. і лоджію за літ. «І», площею 1,8 кв.м., виділити ОСОБА_3 у користування жилу кімнату за № 3, площею 11,6 кв.м. Коридор за № 1, площею 7,0 кв.м., кухню за № 4, площею 7,8 кв.м., ванну кімнату за № 6, площею 2,6 кв.м., вбиральню за № 5, площею 1,0 кв.м. залишити в загальному користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1128 грн. 45 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 20 березня 2019 року за квитанцією № 0.0..1 в сумі 2256 грн. 90 коп., тобто в розмірі 1128 грн. 45 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення виготовлене 01 жовтня 2019 року.

Суддя А.П.Сидоренко