Справа № 182/4641/16-ц
Провадження № 2/0182/456/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.08.2016 року звернувся до суду з позовом (а.с.2-5), посилаючись на наступні обставини.

31.03.2009 року ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., за яким йому-позивачу заповідалась 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачею свідоцтва на спадщину за заповітом. 13.11.2012 року його листом було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що колишня дружина померлого ОСОБА_3 заперечує проти надання правовстановлюючого документа для оформлення спадкових прав позивача та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи, що у ОСОБА_3 знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, свідоцтво про смерть ОСОБА_6 , те що відповідач постійно мешкає у спірній квартирі, позивач не має можливості забезпечити вільний доступ до спірної квартири та оформити право власності на спірне майно, яке йому заповідалось.

Просить суд на підставі ст.ст.15,16,ч.1 ст.392 ЦК України визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . У позові також посилається на ст.ст.11,1233,1235,1236,1220,1296,1297,1298 ЦК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 року (а.с.77) справу передано в провадження судді Шестакової З.С.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 року (а.с.81) справа передана у провадження судді Кобеляцької-Шаховал І.О. у зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцької Шаховал І.О. від 24.10.2016 року (а.с.82) провадження у справі було відкрито на підставі ст.122 ЦПК України (в редакції, що діяла на той час).

Ухвалою суду від 13.03.2017 року зупинено провадження у справі до розгляду по суті та набуття чинності рішенням по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадщину (а.с.98).

Ухвалою суду від 05.12.2018 року (а.с.106) відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.12.2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 про відвід головуючого по справі судді Кобеляцької Шаховал І.О. (а.с.111,112).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року справа передана у провадження судді Рибакової В.В. у зв`язку із задоволенням відводу судді Кобеляцької Шаховал І.О. (а.с.113).

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року вказану справу було прийнято в провадження судді Рибакової В.В. та призначено справу до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження (а.с.114,115).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 року залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.121,122). Вказаною ухвалою встановлено, що у судовому засіданні виникла необхідність щодо залучення до участі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так як рішення по справі може вплинути на їх права. Позивач щодо залучення вказаних осіб співвідповідачами клопотання не заявив. Позивач проти залучення до участі у справі вказаних осіб третіми особами не заперечував.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в позові. Зазначив, що про існування заповіту йому було відомо за життя ОСОБА_6 , у встановлений строк він звернувся до нотаріальної контори, проте відповідач не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, лише надала для огляду. ОСОБА_5 повідомив його, що буде звертатися до суду з позовом. Він-позивач шукав адвоката. Просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що її інтереси в судовому засіданні представляє її представник ОСОБА_2 (а.с.140).

У судовому засіданні представник відповідача - Колосов ОСОБА_7 В ОСОБА_8 проти позову заперечував, вказав на неповажність причин пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом, послався на пропуск позивачем позовної давності. Зазначив, що у позивача мав бути свій правовстановлюючий документ на частину спірної квартири. Послався на те, що позов подано не до тієї особи. Тому у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідачем 26.12.2018 року надано до суду заяву про застосування строків позовної давності, вважає що позивач дізнався про порушення свого права 13.11.2012 року, коли отримав відмову нотаріуса, проте звернувся до суду 25.08.2016 року з пропущенням строку позовної давності (а.с.118).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.128).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засідання встановлено наступне.

Згідно відповіді КП «НМБТІ» від 09.06.2016 року № 925, від 03.11.2016 року № 1257 (а.с.15,83), станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 22.10.1998 року, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням.

Станом на 22.10.1998 року був виготовлений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 (а.с.12-14).

Згідно заповіту від 31.03.2009 року ОСОБА_6 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та усі майнові права та обов`язки на вказане майно заповів ОСОБА_1 . Вказаний заповіт 31.03.2009 року посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстровано в реєстрі за №366 (а.с.9).Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44909884 від 30.08.2016 року (а.с.39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.35,85).

З відповіді завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В.М. Балашової №2168/01-09, що надійшла на запит суду 09.09.2016 року (а.с.37), вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_3 , заведена спадкова справа №143/2012. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44909821 від 30.08.2016 року (а.с.38), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29922035 від 19.03.2012 року (а.с.10).

З копії спадкової справи №143/2012, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , вбачається наступне.

Відповідно до заповіту від 31.03.2009 року, наявного у спадковій справі, ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та усі майнові права та обов`язки на вказане майно (а.с.50). Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 29921847 від 19.03.2012 року (а.с.46), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 19213368 від 31.03.2009 року (а.с.51). 19.03.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.42) про прийняття спадщини, яка складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 , в якій вказав, що інших спадкоємців крім нього немає та просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Листом від 13.11.2012 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказаним листом повідомлено ОСОБА_9 про те, що в другій Нікопольській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №143/2012, в якій зберігаються заяви №276 від 19.03.2012 року ОСОБА_1 про прийняття спадщини ОСОБА_6 , №421 від 17.04.2012 року ОСОБА_4 про прийняття спадщини ОСОБА_6 Також повідомлено, що правовстановлювальний документ знаходиться у колишньої дружини померлого, ОСОБА_3 , що ОСОБА_3 заперечує право ОСОБА_1 на спадкування за заповітом 1/2 частини квартири. Повідомлено, що син померлого ОСОБА_5 має намір звернутися до суду по питанню заперечення права на спадкування за заповітом ОСОБА_1 Нотаріусом рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду.

17.04.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , вказала, що крім неї є інші спадкоємці син померлого - ОСОБА_5 , інших спадкоємців немає (а.с.44).

02.04.2013 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_5 (а.с.53) про прийняття спадщини, яка складається з грошових внесків у філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10003/0461, які він прийняв та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, вказав, що інших спадкоємців немає. Аналогічна заява надійшла до нотаріальної контори від ОСОБА_5 19.04.2013 року (а.с.55). 19.04.2013 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами (а.с.71).

В нотаріальній справі також наявна копія рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року ухваленому в справі №0426/1487/2012, провадження №2о/426/66/12, за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа відділ РАЦС по м. Нікополю Нікопольського МРУЮ, про встановлення факту проживання однією сім`єю, факту сумісної власності та належності 1/2 частини як частки у спільній сумісній власності, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без шлюбу в період часу з жовтня 1994 року по 31 грудня 2011 року; встановлено факт спільної сумісної власності на майно придбане в період проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без шлюбу, набуте в період часу з жовтня 1994 року по 31 грудня 2011 року; встановлено факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/2 частини банківського вкладу, відкритого у ВАТ «Ощадбанк» філії Нікопольського відділення 7898 на ім`я її чоловіка ОСОБА_6 , згідно договору №436 на вклад «Депозитний» на ім`я фізичної особи від 30 листопада 2011 року як частки у спільній сумісній власності подружжя (а.с.62,63). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2012 року виправлено описку у зазначеному рішенні суду від 29.02.2012 року щодо номера Нікопольського філіалу Ощадбанку (а.с.64).

На час відкриття спадщини у спірній квартирі разом зі спадкодавцем заадресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою №587, виданою ТОВ «Оселя-Нікополь» (а.с.57).

Листом від 22.04.2013 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не підтверджено родинні відносини з померлим ( ОСОБА_6 ) (а.с.74).

Листом від 22.04.2013 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. роз`яснено ОСОБА_5 , що у зв`язку з його незгодою з заповітом йому по питанню оспорювання заповіту від 31.03.2009 року необхідно звернутися до суду (а.с.75).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.58), ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 (а.с.59), шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано 11.07.2000 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 року ухваленому в справі №182/6977/16-ц, провадження №2/0182/28/2018, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округ ОСОБА_10 , про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадщину за законом після смерті батька, в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Рішення набуло чинності 03.09.2018 року (а.с.102-104).

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст.33 (51) ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З часу Постанови Пленуму, процесуальне законодавство з приводу заміни відповідача змінилося, на час розгляду справи - тільки за ініціативою позивача (стаття 51 ЦПК України).

Відповідно до ст.30 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подачі позову) та ст.48 ЦПК України (в новій редакції з 15.12.2017 року) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подачі позову) та ст.175 ЦПК України (в новій редакції з 15.12.2017 року), викладаючи зміст позовної заяви, позивач самостійно визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчиняти дії, які від нього вимагає положення п.п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України.

Враховуючи обставини справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 року залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (а.с.121,122), так як при вирішенні питання щодо необхідності залучення вказаних осіб до участі у справі позивач клопотання про залучення їх співвідповідачами не заявив.

Суд як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п.4 ч.2 ст.197 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 51 ЦПК України). Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Частина 1 статті 51 ЦПК України передбачає, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з позову, позивач з вимогами щодо захисту його порушених цивільних прав звернувся до суду, пред`явивши свої вимоги до відповідача ОСОБА_3 щодо визнання за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яку йому заповів ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не входить до кола спадкоємців померлого ОСОБА_6 , тому ОСОБА_3 не є тією особою, яка повинна відповідати за позовом. Суд вважає, що позивач безпідставно пред`явив до неї вимоги щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . З такими вимогами позивачу необхідно було звертатися до спадкоємців померлого. Не надання ОСОБА_3 правовстановлюючих документів та не надання доступу до квартири, на що посилається позивач у позові в обґрунтування позовних вимог, не може бути підставою для пред`явлення до неї вимог, які заявив позивач. Щодо не надання ОСОБА_3 позивачу правовстановлюючих документів та не надання доступу до квартири позивачу необхідно було обрати інший спосіб захисту.

Відповідачем заявлено про сплив позовної давності.

Однак, враховуючи те, що судом встановлено, що позивач звернувся до суду до неналежного відповідача, розгляд справи з неналежним відповідачем позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог по суті, тому позивачу у задоволенні його позовних вимог слід відмовити з підстав подачі позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,259,263-265,268, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 (паспорт Серії НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Повне судове рішення складене 04.10.2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова