Справа № 191/3155/19
Провадження № 2/191/828/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області помер його батько ОСОБА_2 у віці 89 років, про що 03 травня 2005 року складено відповідний актовий запис №233.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Синельниківської районної ради №68 від 02.03.1999 р., земельна ділянка площею 6.480 га, яка розташована на території КСП «Південне» Варварівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту покійний не залишив.

У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого -позивач ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 .

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця до нотаріуса позивач не звернувся, оскільки вважав, що вже фактично прийняв спадщину, тому що на момент смерті постійно проживав з померлим.

Другий спадкоємець ОСОБА_3 звернувся в шестимісячний строк після смерті спадкодавця до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори, але відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2019 р. був усунений від права на спадкування за законом.

Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 16 серпня 2019 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки він не надав документів, що підтверджують факт проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті.

Просить встановити факт постійного разом з померлим ОСОБА_2 на день його смерті- ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6.480 га, яка розташована на території КСП «Південне» Варварівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечують.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 03 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Факт належності померлому ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6.480 га, яка розташована на території КСП «Південне» Варварівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданим на підставі рішення Синельниківської районної ради №68 від 02.03.1999 р.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2019 р. ОСОБА_3 усунений від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою від 21.08.2019 року, виданою квартальним комітетом № 14 Синельниківської міської ради, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_2 на час його смерті підтверджується актом встановлення місця проживання від 21.08.2019 р.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, пов`язаних з отриманням права на спадщину за законом як спадкоємцем першої черги.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 Інший спадкоємець першої черги за законом син померлого ОСОБА_2 та брат позивача ОСОБА_3 був усунений від права на спадкування. Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 постійно проживав разом з ним за однією адресою. Наявність зареєстрованого за померлим на праві власності спадкового майна у вигляді земельної ділянки підтвержено документально.

Таким чином, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю доведеними в судовому засіданні та підтвердженими документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.12, 81, 200, 206, 259, 263-265 ,315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_2 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 6.480 га, яка розташована на території КСП «Південне» Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко