Справа № 127/3046/16-ц
Провадження № 2/127/2494/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі :

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача Поліщук Т .В . ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 30.08.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н від 30.08.2006 року. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 17.01.2016 року утворилась заборгованість у сумі 34271,06 гривень, з яких: 3701,64 грн. - заборгованість за кредитом, 28461,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1608,15 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь.

Представник позивача Поліщук Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Цепляєв С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд застосувати строки позовної давності.

Судом встановлено, що 30.08.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н від 30.08.2006 року. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9)

Відповідно до довідки, наданої АТ КБ «Приватбанк», між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: картка № НОМЕР_1 , дата відкриття 30.08.2006 року, термін дії 07/09 (а.с.119).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.08.2006 року заборгованість ОСОБА_4 перед АТ КБ «Приватбанк» станом на17.01.2016 року становить 34271,06 гривень, з яких: 3701,64 грн. - заборгованість за кредитом, 28461,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1608,15 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7).

Відповідно до інформації наданої АТ КБ «Приватбанк» від 20.01.2016 року ОСОБА_4 30.08.2006 року був підписаний кредитний договір № б/н, та відкритий картрахунок № НОМЕР_1 , 30.08.2008 року встановлений кредитний ліміт на суму 4000 грн., 06.04.2009 року змінено кредитний ліміт, шляхом його зменшення на суму 3702,00 грн. (а.с.8).

З банківської виписки по картрахунку позичальника ОСОБА_4 судом встановлено, що банк встановив позичальнику кредитний ліміт, а останній користувався кредитною карткою та коштами на ній. Користування карткою відбулось 25.09.2006 року, ОСОБА_4 здійснив поповнення карткового рахунку на суму 300, 00 грн.(а.с. 116-118).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, зроблений при розгляді 06.11.2013 року справи №6-116 цс 13 . згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини 1 і 5 ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карти (місяць і рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно з п.3.1.3. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до довідки, наданої АТ КБ «Приватбанк», між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: картка № НОМЕР_1 , дата відкриття 30.08.2006 року, термін дії 07/09 (а.с.119).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 19.03.2014 року у справі № 614цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зокрема, з довідки наданої АТ КБ «Приватбанк», вбачається, що дія картки № НОМЕР_1 до 07/09(а.с.119).

З наданої позивачем банківської виписки по картрахунку позичальника ОСОБА_4 за період з 30.08.2006 року по 31.07.2019 року (а.с. 116-118) вбачається, що останнє користування відповідачем карткою відбулось 25.09.2006 року.

Інші операції, які вказані в даній виписці, свідчать лише про нарахування процентів та пені, тобто про самостійні дії банку, які не залежали від волі позичальника і не можуть підтверджувати користування карткою саме відповідачем ОСОБА_4 .

Суд враховує, що доказів того, що банк видавав позичальнику ОСОБА_4 нову картку з новим строком дії, як це передбачено п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, не надано.

Звернувшись до суду 17.02.2016 р., позивачем було пропущено строк давності, передбачений ст.ст. 257,258 ЦК України.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що мало місце перевипущення картки № НОМЕР_1 , оскільки перевипуск картки ОСОБА_4 документально нічим не підтверджений.

Згідно з п.3.1.3. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії). Доказів надання ОСОБА_4 картки з новим строком дії - суду не надано.

Крім того, надана суду роздруківка заборгованості та руху коштів стосується саме картки № НОМЕР_1 за період з 30.08.2006 року по 31.07.2019 року ( а.с. 116-118) .

Таким чином позивачем не було доведено факт пролонгації договору №б/н від 30.08.2006 року шляхом перевипуску картки № НОМЕР_1 , а відповідно факту переривання строку давності звернення до суду.

Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень тощо.

Згідно ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором і відповідачем заявлено про застосування позовної давності, суд прийшов до висновку про відмову банку у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256-258, 261, 267, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 2, 10-13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2019 року.

Суддя: