Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2356/18 Головуючий у 1-й інст. Луньова Д. Ю.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Житомирі матеріали цивільної справи №289/2356/18 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Вишевицької об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області, Іршанського старостинського округу Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року, яка постановлена суддею Луньовою Д.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 , діючи за довіреністю від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його рідного діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, вартістю 50000 грн., розташованого в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що довіреність на представництво його інтересів в суді на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 була видана та підписана ним за згодою й в присутності його матері ОСОБА_7 , проте суд першої інстанції безпідставно не врахував зазначені обставини.

Окрім того, зазначена справа, враховуючи ціну позову, є малозначною, відтак в даному випаду представниками сторін можуть бути не лише адвокати.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь , якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Отже, здатність особисто здійснювати свої цивільні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові, належить фізичним особам, які досягли повноліття та не визнані судом недієздатними, а також особи, віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, у справах, в яких вони особисто беруть участь.

Таким чином, з досягненням чотирнадцятирічного віку ОСОБА_1 вправі самостійно звертатись до суду з позовом з метою захисту своїх прав та інтересів у правовідносинах, в яких він особисто приймає участь, та у зв`язку з цим має можливість уповноважувати свого представника представляти його інтереси в суді.

Разом з тим, при вирішенні даного питання слід врахувати наступне.

За правилами ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах ( малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України справи щодо спадкування підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження, отже, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, не є малозначними.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті свого діда ОСОБА_5 .

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані зі спадкуванням, відтак дана справа не є малозначною та представником у суді в такій справі може бути лише адвокат.

Позовна заява від імені ОСОБА_1 подана та підписана представником за дорученням ОСОБА_2, який не є адвокатом, отже не може бути представником позивача у цій справі.

Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, зокрема, передбачено, що заява повертається у випадку, коли її підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного по суті висновку про наявність підстав для застосування вимог п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України й повернення заяви позивачеві.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 30 вересня 2019 року.