УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за поданням державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №711/1187/18, виданим 08 червня 2018 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 66750 гривень.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження №56738615 з виконання виконавчого листа №711/1187/18, виданого 08 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 66750 гривень.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

В порушення вимог ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», рішення боржником до цього часу не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запит до НАІС МВС України, рухоме майно, яке належить боржнику на праві власності відсутнє.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 67,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно отриманих на запити державного виконавця відповідей, ОСОБА_1 доходу не одержує, на обліку як пенсіонер не перебуває, відкритих рахунків в банківських установах не має.

На запит виконавця, Державною прикордонною службою України повідомлено, що ОСОБА_1 не перетинав державний кордон.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 22 травня 2019 року, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, державний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним поданням.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. у судове засідання не з`явився; про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, врахувавши думку державного виконавця, викладену в його заяві, суд приходить до наступного висновку.

08 червня 2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №711/1187/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_2 , код не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно 66750 гривень.

18 липня 2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56738615.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 - VII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 липня 2019 року, винесеній за результатами розгляду цивільної справи № 554/13475/15-ц, зазначив, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Доказів направлення державним виконавцем вищевказаної постанови боржнику та викликів про необхідність явки боржника до державного виконавця, ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, матеріали подання не містять.

Відповідно до акту державного виконавця від 01 листопада 2018 року, складеного старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пустобаєвою О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №711/1187/18 від 08 червня 2018 року, встановлено, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, двері квартири відчинили батьки боржника. Зі слів матері ОСОБА_4 , боржник за даною адресою не проживає, на даний час перебуває в Польщі. За даною адресою ліквідного майна, належного боржнику на праві приватної власності, не виявлено.

Разом з тим, акт державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання був складений ним одноособово, без залучення понятих, відібрання пояснень у сусідів, що свідчить про неповноту виконання державним виконавцем виконавчих дій для виявлення та встановлення вищевказаних фактів, а тому не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

Дії державного виконавця, які викладені у вищевказаному акті, направлені виключно на виявлення майна боржника, при цьому в ньому відсутні будь-які відомості про залишення боржнику виклику до державного виконавця або повідомлення його належним чином про наявність щодо нього виконавчого провадження.

Інші документи, які додані державним виконавцем до подання, свідчать про виконання ним виконавчих дій виключно для встановлення матеріального стану боржника, а не з метою належного повідомлення останнього про відкриття щодо нього виконавчого провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» від 21 січня 1994 (надалі - Закон) року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, як цього просить у поданні державний виконавець, застосовується судом виключно у випадку ухилення боржником від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, при зверненні державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, обов`язок доведення факту ухилення боржником від виконання зобов`язання, покладений саме на нього, та на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен відбутися, бути підтвердженим належними, достатніми доказами, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

Подання державного виконавця обґрунтоване виключно перебуванням ОСОБА_1 у статусі боржника, при цьому державний виконавець не надав суду доказів, які свідчать про ухилення боржника від сплати боргу, а також про те, що боржнику достовірно відомо про наявність на примусовому виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавчого листа №711/1187/18, виданого 08 червня 2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов`язань, про що вказує державний виконавець у поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань .

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 № 3857-XII, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України, постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року також передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи викладене, застосування такого заходу, як тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, є правом суду, з врахуванням всіх обставин, які свідчать про ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі, чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11 липня 2013 року) ЄСПЛ застосував вказані стандарти при вирішенні питання про заборону виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушенням ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, без належного обґрунтування з врахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

На підставі викладеного, керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 - VIIІ, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, п.8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, ст.ст. 2,7, 260, 261, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвала не буде скасована.

Головуючий О.М. Борєйко