ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5214/19 Справа № 208/8640/18 Головуючий у першій інстанції: Похваліта С. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

13 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено до негайного виконання судового наказу у межах суми платежу за один місяць (а.с. 34).

ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 08 січня 2019 року ним було написано звернення до служби у справах дітей адміністрації Заводського району КМР з питань визначеності правового статусу ОСОБА_1 по відношенню до його сина ОСОБА_4 , 2003 року народження. На вказане звернення йому було повідомлено, що мати дитини ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав, тому він на даний час є єдиним законним представником свого сина ОСОБА_4 , 2003 року народження, а заявниця ОСОБА_1 не є представником або опікуном дитини. Крім того, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради місце проживання дитини визначено разом із ним за адресою по АДРЕСА_1 . Наявність доказу про відсутність у заявниці ОСОБА_1 повноважень законного представника у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , 2003 року народження, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою. Тому ОСОБА_2 просив скасувати судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року та відмовити ОСОБА_1 у його видачі (а.с. 41-43).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволено, судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року по справі №208/8640/18, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 81-82).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами (а.с. 85-90).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про народження, виданого 29 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №70 (а.с. 21-23).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року по справі №208/5001/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, матір дитини ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рішення набрало законної сили (а.с. 21-23, 50-52).

Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Заводського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.02.2016 року №9-11/28, вирішено вважати доцільним залишити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 .

При цьому, сама заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу обґрунтована тим, що її онук ОСОБА_6 з 25 лютого 2018 року постійно проживає у неї за власним бажанням та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, фактично бабуся здійснює повне утримання свого онука.

Частиною 5 ст.183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

За змістом ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія звертає увагу, що зі змісту заяви про видачу судового наказу та додатків до неї вбачається відсутність у ОСОБА_1 статусу законного представника, повноважень опікуна (піклувальника) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, заява про видачу судового наказу подана до суду 13.12.2018 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на а.с. 1, однак заявлено вимогу про стягнення аліментів за період до пред"явлення вказаної заяви - з 05.04.2018 року.

При видачі судового наказу місцевим судом безпідставно не було перевірено відповідність заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу положенням ч. 2 ст. 160 ЦПК України, якою передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також орган та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Виходячи з викладеного, змісту матеріалів справи, колегія приходить до висновку, що місцевим судом не наведено обгрунтування доводів щодо наявності підстав для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді