ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 2033/5916/12

провадження № 22-з/818/344/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

представник відповідача: ОСОБА_4 ,

відповідач: ОСОБА_5 ,

відповідач: ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі їх представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2033/5916/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення відсотків за користування коштами і стягнення неустойки, (головуючи суддя першої інстанції Іващенко С.О.), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення відсотків за користування коштами і стягнення неустойки.

У березні 2013 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_7 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів для забезпечення позову - заборонити ОСОБА_3 відчужувати належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , наклавши арешт на зазначену квартиру, заборонити ОСОБА_5 відчужувати належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 , наклавши арешт на дану квартиру, а також накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за виключенням виплат, визначених частиною 5 статті 152 ЦПК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2013 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення відсотків за користування коштами і стягнення неустойки - задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , заборонивши останній її відчуження.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , заборонивши останньому її відчуження.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2013 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони її відчуження - скасовано.

В задоволенні заяви в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони її відчуження - відмовлено.

В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

У вересні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які складаються з витрат за подання апеляційних скарг, які складаються із витрат за подання апеляційних скарги на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2013 року, сплачених ними по 384,20 грн. кожним.

Обговоривши заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі їх представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заяви задоволенню не підлягають.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (п.6 ч.1 цієї статті).

Як свідчать матеріали справи при поданні апеляційних скарг на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_4 було сплачено судовий збір по 384,20грн. за кожну апеляційну скаргу, що підтверджується квитанціями №23_12 від 10 квітня 2019 року та №17/1_12 від 31 травня 2019 року.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат регулюється статтею 141 ЦПК України.

Так, згідно вимог ч.1 та 2 цієї статі судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Отже, питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом лише при винесенні рішення суду постановленого судом за результатами розгляду справи по суті.

Оскільки, Харківським апеляційним судом переглядалася саме ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2013 року, якою були вжиті заходи забезпечення позову, тому підстав для вирішення питання щодо стягнення судового за подання апеляційних скарг не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідним заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі їх представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Керуючись ст.270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі їх представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко