Справа № 524/3197/19
Провадження №2/524/1788/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі
Головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про зняття арешту з майна,-
У травні 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про зняття арешту з майна.
Свої вимоги позивач мотивує тим, на виконанні в Кобеляцькому районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження № 2359952 від 18.09.2006 року, в рамках якого державним виконавцем Колісник І.М. винесено постанову АЕ № 548587 від 22.08.2007 року, якою накладено арешт на все майно, в тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , які на лежать ОСОБА_1 на праві власності. Вказане виконавче провадження завершено 01.02.2007 року та знищено, а тому у відділі відсутня можливість зняти арешт з його майна.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позов підтримали, просили задовольнити повністю.
Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов суду не направив.
Представник третьої особи Кобеляцький РВДВС ГУТЮ у Полтавській області та третя особа ліквідатор ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - арбітражний керуючий Гусар І.О. у судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляли. Пояснень суду не направили.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступне.
На виконанні в Кобеляцькому районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження № 2359952 від 18.09.2006 року, в рамках якого державним виконавцем Колісник І.М. винесено постанову АЕ № 548587 від 22.08.2007 року. якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 . На підставі цієї постанови арешт було накладено на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , які на лежать ОСОБА_1 на праві власності.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.11.2018 року на майно ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 , постановою державного виконавця ДВС у Кобеляцькому районы ОСОБА_3 від 22.08.2007 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню та на підставі п. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно відповіді Кобеляцького районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області від 08.02.2019 року за № 1499, виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, завершено 01.02.2007 року та знищено, а тому у відділі відсутня можливість зняти арешт з мого майна.
У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.
Зважаючи на те, що виконавче провадження щодо ОСОБА_1 завершено, питання про зняття арешту з вищевказаного майна не вирішено держвиконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації прав власника.
Згідно довідки затвердженої наказом Держкомстату України від 30.12.1999 року № 428 «Про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України», Кременчуцькій філії ВАТ «Гарант-Авто» присвоєно ідентифікаційний код 24824740, без права юридичної особи.
Відповідно до даних з ЄДРПОУ ПАТ (раніше ВАТ) УСК «Гарант-Авто» перебуває в стані припинення за рішенням Господарського суду міста Києва про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 910/9445/16 від 29.11.2017 року. Таким чином, підприємницька діяльність відповідача завершена за рішенням суду. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво № 143 від 15.04.2013 року).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно, порушує права позивача.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця ДВС у Кобеляцькому районі Колісника І.М. від 22.08.2007 року АЕ № 548587, на:
-квартиру АДРЕСА_5 ;
-квартиру АДРЕСА_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 06.10.2019 року.

Суддя