Провадження №4-с/359/39/2019
Справа №2-396/11
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.,

при секретарі Шабановій В.М.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника Анділахая В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації арештованого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним клопотанням, яким просить зупинити реалізацію арештованого майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки, що знаходять за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття рішення по скарзі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подане клопотання у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Чижик А.П. направив до суду письмові пояснення, за змістом яких відсутні законні підстави для зупинення реалізації арештованого майна.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що згідно інформації, розміщеної на веб-порталі Системи електронних торгів арештованим майном на 18 жовтня 2019 року призначено проведення аукціону з реалізації номера лоту 375422, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що знаходять за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення, але у межах процедури ст.447 ЦПК України.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п.15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Обставини, визначені пунктами 2, 3 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» у системному зв`язку з пунктами 5, 6 ч.1ст.150 ЦПК України дають підстави для висновку, що такі заходи можуть мати місце виключно в межах забезпечення позову про визнання права власності на арештоване майно чи оскарження виконавчого документа.

Поряд з цим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку статтей 447-450 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо зупинення реалізації арештованого майна, оскільки згідно з приписами вищевказаних норм, вирішення цього питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Вкладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній в ухвалі від 29 жовтня 2018 року у справі №766/10773/18-ц та від 12 листопада 2018 року у справі №161/10648/18 суд вказав, що у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст.149, 50 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, а тому суд не наділений такими повноваженнями, а вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Тому, суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заборону проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 та п.6 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.258, ст.260. ст.447 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації арештованого майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошенння.

Суддя В.В. Журавський