ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6412/14-ц
Провадження № 2/210/29/19
У Х В А Л А

іменем України

"22" серпня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про спадщину та договору купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В. перебуває цивільна справа за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про спадщину та договору купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пшеничний О.В. заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначає, що позивачу у ході розгляду справи стало відомо, що період складання заповіту ОСОБА_6 страждала на атеросклеротичне слабоумство. В матеріалах судової справи № 210/6412/14-ц наявні показання свідків ОСОБА_4 , які повідомили суд про важку психічну хворобу ОСОБА_6 , зокрема у період коли було складено заповіт. На підтвердження важкого психічного стану ОСОБА_6 свідчить і проведена у ході розгляду Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи № 2-11/11 судово-психіатричну експертизу, відповідно до якого підтверджено факт захворювання ОСОБА_7 на атеросклеротичне слабоумство. Представник позивача зазначає, що є віс підстави стверджувати, що ОСОБА_6 на момент складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та рішень та керувати ними, у зв`язку з чим, керуючись ст. 103, 105 ЦПК України, просить призначити посмертну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 .

Представник відповідача заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_3 не відноситься до кола спадкоємців померлої ОСОБА_6 , тобто не є особою, права якої порушено при складанні відповідного заповіту. Крім того, наголосив на тому, що за клопотанням позивача судом було витребувано висновок посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 , який проводився раніше та наявний в матеріалах справи.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст.105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Системний аналіз вказаних норм ЦПК України, свідчить про те, що обов`язок суду, призначити експертизу, встановлений ст.105 ЦПК України, виникає за наявності умов для проведення експертизи, передбачених ст.103 ЦПК України.

Судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи № 2-11/0408/11, Ухвалою суду від 11 лютого 2013 року судом було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на вирішення експерта поставлені наступні питання: чи страждала будь-яким психічним захворюванням ОСОБА_6 раніше та на момент смерті та чи розуміла остання на момент укладення нею з ОСОБА_8 угоди договору довічного утримання від 04.02.2004 року значення своїх дій та керувати ними. (том 2, а.с.227)

Як вбачається з висновку судової психіатричної експертизи № 67, ОСОБА_9 станом на 04.02.2004 року та на момент смерті страждала хронічним стійким психічним розладом у формі атеросклеротичного слабоумства і при підписанні Договору довічного утримання 04.02.2004 року за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. (том № 3, а.с.14-21)

Відповідно до ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

На даний час вказані, наявні в матеріалах справи, висновки експертиз судом не досліджувалися та не оцінювалися, оскільки судом проводиться судове провадження у справі.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.11.2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними» роз`яснено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння, тощо).

Представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 не надано доказів того, що при складанні заповіту спадкодавець не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки, як було зазначено вище, при складанні заповіту його дієздатність перевірено.

Крім того, представником позивача не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що саме вказаним правочином (заповітом), було порушено право позивача.

З огляду на те, що в матеріалах справи наявний висновок експертизи про психічний стан ОСОБА_6 в момент укладення договору дарування, який на даний час не викликає у суду сумнів у їх правильності, повноті чи ясності, то підстав для призначення посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 немає.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст. 103,105,113, ст.258, ч.6 ст.259, 260,261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 від 05 вересня 2018 року про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 , 1921 року народження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 27 серпня 2019 року.

Суддя: С. В. Ступак