ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: Головне територіальне управління юстиції в Київській області, Фастівська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що

після смерті його матері ОСОБА_2 в 2009 році та батька ОСОБА_3 в 2011 році відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті матері ОСОБА_2 позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/6 частин даної квартири. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 позивачеві було відмовлено в зв`язку з відсутністю спадкової справи, що заведена приватним нотаріусом Майданюком В.В., який припинив нотаріальну діяльність, але не передав вказану спадкову справу на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. У зв`язку з вище викладеним позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 27 серпня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні представник позивача - адвокат Будова Н.М. підтримала вимоги позовної заяви ОСОБА_1 , просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Фастівська міська рада Київської області в підготовче засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, в яких зазначила, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їх участі.

Третя особа без самостійних вимог - Головне територіальне управління юстиції в Київській області області в підготовче засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, в яких зазначила, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їх участі.

Третя особа без самостійних вимог - Фастівська міська державна нотаріальна контора області в підготовче засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, в яких зазначила, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їх участі.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення представника позивача - адвоката Будової Н.М., дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, серія НОМЕР_6 /а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 01 серпня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_2 /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружились 05 вересня 1997 року (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Після смерті батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала їм на праві приватної спільної власності, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.10.1997 року (а.с.19).

Спадкоємцем майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являється їх син ОСОБА_1 (позивач по справі).

Після смерті ОСОБА_2 , державним нотаріусом Фастівької міської державної нотаріальної контори Бойко О.О. позивачеві ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/6 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.27).

Також, після смерті батька ОСОБА_3 представник позивача ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до Фастівської міської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №876/02 31 від 01 липня 2019 року їй було ваівдмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/6 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Майданюком В.В., який припинив нотаріальну діяльність, але не передав вказану спадкову справу на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву, тому неможливо достовірно встановити, хто із спадкоємців подав заяву про прийняття спадщини, чи хтось відмовився (а.с.17-18).

Згідно Витягу зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів №57058668 від 31.07.2019 вбачається, що заповіт ОСОБА_3 не складав.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно з частиною 4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Судом встановлено, що оскільки ОСОБА_1 , 1999 року народження на момент смерті батька ОСОБА_3 в 2011 році було всього 12 років, то відповідно до ст..1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно відповіді від 31.07.2019 наданої Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, адвокату Будовій Н.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , встановлено, що згідно даних про реєстрацію справи приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Майданюка В.В. та відповідно до наказу Головного управління юстиції у Київській області від 22.03.2013 №156/1 нотаріальну діяльність ОСОБА_6 припинено з 25.03.2013.

Відповідно до частини 5 статті 30-1 ЗУ «Про нотаріат» особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобов`язана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса.

Разом з тим, згідно з повідомленням приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Майданюка В.В. від 03.04.2013 та довідки, виданої Фастівським районним відділом Головного управління Держтехногенбезпеки у Київській області від 08.04.2013 №269, встановлено, що 02.04.2013 під час транспортування документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Майданюка В.В. в автомобілі, яким здійснювалось перевезення даних документів виникла пожежа, внаслідок чого були частково знищені та пошкоджені документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса.

Згідно Акта приймання - передачі документів до державного нотаріального архіву від 24.05.2013 спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . приватним нотаріусом Майданюком В.В. на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалась (а.с.31-32).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового шляху для відновлення порушеного права.

Згідно зі ст.. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати тим документа, який засвідчує його право власності.

Суд, вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , тому набув право спадкування на 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268,1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: Головне територіальне управління юстиції в Київській області, Фастівська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 право власності на 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХІII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська