провадження №2/279/677/19
Справа № 279/195/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

судді Коваленко В.П.

при секретарі Комаровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю. В обгрунтування позову позивач зазначила, що з травня 1997 року вона заселилася та почала проживати в квартирі за вказаною адресою. Власником зазначеної квартири є ОСОБА_2 Вона добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, доглядає за нею, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги за утримання нерухомого майна, користується квартирою відкрито , безперервно, зареєстрована у зазначеному будинку. Власник квартири за час її проживання в ній , будь - яких витрат по утриманню нерухомого майна не ніс, ключі від квартири у нбого відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, в задоволені позовних вимог відмовити. Відповідач ОСОБА_3 на неодноразові виклики до суду не з"явився , про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. А тому , суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог , виходячи з таких підстав.

Відповідно до довідки виконкому Коростенської міської ради від 04.11.2004 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , приватизована згідно Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" ( а.с.9).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Набуття права власногсті на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Зазначена норма права визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, оскільки володіння має бути добросовісним, тобто особа взагалі не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред"являти законний володілець або особа, яка володіє майном за волею влдасника і завжди знала хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

Пленум Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", роз"яснив, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов"язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;- володіння визнається безперервним , якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З матеріалів справи видно, що позивач звернулася до суду із даним позовом, хоча взагалі не надала жодних доказів правомірності вселення до даного будинку, на момент вселення позивачу достовірно було відомо хто є власником вказаного домоволодіння. За таких обставин суд вважає, що дані обставини виключають добросовісність володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка була обізнана щодо справжнього власника будинку, доказів щодо правомірності свого вселення не надала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.335, 344 Цивільного кодексу України, ст.ст. 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5 пункту 15 розділу Х111 "Перехідні положення" ЦПК до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.П. Коваленко