Єдиний унікальний номер 235/6713/18 Номер провадження 22-ц/804/2414/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 235/6713/18

Номер провадження 22-ц/804/2414/19

02 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

представник третьої особи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2019 року, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Назаренко Г.В. в м. Покровськ в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 19 липня 2019 року о 10 годині 26 хвилин, повний текст якого складено 29 липня 2019 року о 9 годині 49 хвилин, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником автомобіля ВАЗ 2108, д.р.н НОМЕР_1 .

28 червня 2016 року близько 13.00 ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-3307», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , рухаючись проїзною частиною автошляху Т-05-04 Покровськ-Бахмут з боку м. Покровська у бік м. Мирнограду Донецької області, не переконався в безпеці перед зміною напрямку руху та виїздом на зустрічну смугу, і за наявності суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1, не відмовився від такого маневру та здійснив виїзд на зустрічну смугу, де в той час він рухався на своєму автомобілі, чим створив небезпеку для його автомобіля. Після цього ОСОБА_2 відмовився від продовження руху по зустрічній смузі та здійснив маневр на праву смугу руху, на яку в той час з метою уникнення зустрічного зіткнення здійснив його автомобіль під його керуванням, де ОСОБА_2 вчинив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля з передньою правою частиною його автомобіля.

ОСОБА_2 були порушені вимоги п.п.2.3 «б», 10.1 та лінії 1.1. горизонтальної розмітки розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 06.11.2017р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно технічного паспорту на автомобіль його володільцем є ОСОБА_7 , тому за думкою позивача, він як володілець джерела підвищеної небезпеки також відповідає за спричинену йому матеріальну шкоду.

Крім того, він впевнений, що під час скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , який застрахував цивільно-правову відповідальність автомобіля ГПЗ-3307, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ТДВ СК «Альфа-Гарант», договір № АЕ- від 25.06.2016 р.

На підставі Акту огляду пошкодженого автомобіля представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» був складений Звіт вартості матеріального збитку. Відповідно до якого, страхове відшкодування було розраховане як різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП та склало 30 385,85 грн. (ринкова вартість до ДТП) - 17 523,46 грн. (ринкова вартість після ДТП) - 2000 грн. (франшиза) = 10 862,42 грн.

З такими розрахунками позивач не згоден, оскільки внаслідок ДТП його автомобілю були спричинені механічні пошкодження, відновлювальний ремонт яких складає 86 071,98 грн. З цієї суми страховою компанією йому було виплачено 10 862,42 грн., отже залишок складає 75 209,56 грн.

Також зазначив, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за його рахунок була проведена автотоварознавча експертиза, вартість якої скала 1 000 грн., що підтверджується договором № 92 від 15.12.2016р. та копіями квитанцій на суму 1 000 грн.

Крім того, йому заподіяна й моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 грн.

З урахуванням викладеного, просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 78209, 56 грн, а саме:

- Вартість матеріальної шкоди-75209, 56 грн;

- вартість франшизи - 2000 грн;

- вартість проведення експертизи- 1000 грн.

Також просив стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

15 лютого 2019 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку зі смертю ОСОБА_7

19 липня 2019 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задоволено частково.

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача франшизу в розмірі 2000 (двох) тисяч гривень, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, 7 000 (сім) тисяч гривень, вирішено питання про стягнення судового збору. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 20 (двадцяти) гривень 02 копійок.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

13 серпня 2019 року не погодившись із вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при винесенні рішення, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , саме ОСОБА_3 застраховано цивільно-правову відповідальність автомобіля ГПЗ-3307, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ТДВ СК «Альфа-Гарант», договір № АЕ- від 25.06.2016 р.

Оскільки автомобіль позивача пошкоджено з вини ОСОБА_2 , а відповідач ОСОБА_7 є володільцем джерела підвищеної небезпеки, а з ОСОБА_3 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах, саме вони повинні відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду.

ОСОБА_1 зазначив, що внаслідок ДТП його автомобілю були спричинені механічні пошкодження, відновлювальний ремонт яких складає 86 071, 98 гривень. З цієї суми страховою компанією йому було сплачено 10 862, 42 гривні, отже залишок складає 75 209, 56 гривень.

Також позивач звертає увагу, що при ДТП від отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, перебував на лікуванні у травматологічному відділенні Мирноградської ЦМЛ, а тому вважає достатнім та справедливим відшкодування йому суми моральної шкоди у сумі 10 000 гривень.

Просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 78209, 56 грн, а саме:

- Вартість матеріальної шкоди-75209, 56 грн;

- вартість франшизи - 2000 грн;

- вартість проведення експертизи- 1000 грн.

Також просив стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

20 вересня 2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив, в якому він зазначив, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би давав підстави стягнути з нього шкоду, оскільки ОСОБА_2 не є його працівником та не виконував доручень за вказівкою ОСОБА_3

Зазначив, що від не володіє вказаним транспортним засобом на жодній правовій підставі.

Вважає, що сума у розмірі 78 209, 56 гривень є вартістю відновлюваного ремонту цього автомобілю, а не шкодою, тому і сплаті не підлягає, бо технічно не обґрунтовано поновлювати автомобіль який коштує в два з половиною рази менше чим його ремонт. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 (а. с. 185-186).

01 жовтня 2019 року від представника ТОВ СК «Альфа-Гарант» Захарчука А. В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи (а. с. 208).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Очеретько О.І., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції не скасовувати за доводами апеляційної скарги з мотивів, викладених у відзиві.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи (а. с. 193-195, 206).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого 13.08.2002р. Красноармійським МРЕВ ДАІ (а.с.9).

Власник автомобіля марки «ГАЗ-3307», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10, 11, 72).

28 червня 2016 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_2 , маючи посвідчення водія категорії «В» та керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-3307», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався проїжджою автошляху Т-05-04 Покровськ-Бахмут з боку м. Покровська в бік м. Мирнограда Донецької області. Проїжджаючи ділянку вказаної дороги на відстані близько 40,8 м від стели «Мирноград» в бік м. Мирнограда, ОСОБА_2 діяв в порушення вимог п.п.2.3 «б», 10.1 та лінії 1.1 горизонтальної розмітки розділу 34 Правил дорожнього руху України, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та рухом транспортних засобів, не маючи перешкод технічного характеру, перед зміною напрямку руху і виїздом на зустрічну смугу ОСОБА_2 не переконався в безпеці такого маневру і за наявності суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1 не відмовився від такого маневру та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де в той час у зустрічному напрямку з боку м. Мирноград в бік м. Покровська рухався автомобіль марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в якому перебували малолітні пасажири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , створивши останньому небезпеку для руху. Після цього ОСОБА_2 відмовився від продовження руху по зустрічній смузі та здійснив маневр на праву смугу, на яку в той час з метою уникнення зустрічного зіткнення здійснив маневр автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , де ОСОБА_2 вчинив зіткнення передньою правої частиною керованого ним автомобілю з передньою правою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, забою м`яких тканин у вигляді припухлості в області грудної клітини праворуч по задньо-бічній поверхні в проекції 5-10 ребр, закритих переломів ребр справа: 7, 8 ребер по середній паховій і 10, 11 за лопатковою лініями зі зміщенням, посттравматичного правобічного часткового гемопневмотораксу, забою у вигляді припухлості м`яких тканин тім`яно-скроневої області праворуч, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 6 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.14-24).

Згідно полісу № АЕ /9557853 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 25.06.2016р. на строк з 26.06.2016р. по 25.06.2017р. включно. Застрахованим транспортним засобом в договорі страхування є автомобіль марки ГАЗ-3307, номерний знак НОМЕР_2 . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, двісті тисяч грн., за шкоду, заподіяну майну, сто тисяч грн., розмір франшизи дві тисячі грн. (а.с.13).

Згідно листа ТДВ «СК «Альфа-Гарант» від 22.06.2018р. № 12/1795 згідно ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 12.08.2016р. був проведений огляд пошкодженого автомобіля ВАЗ 2108 д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП від 28.06.2016р. та складений Акт огляду з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок вище згаданої ДТП без зауважень ОСОБА_1 , що засвідчує згоду з переліком пошкоджень автомобіля його володільця. На підставі Акту огляду пошкодженого автомобіля був складений Звіт вартості матеріального збитку № 18-D/24/5 від 26.10.2016р., за яким вартість відновлювального ремонту 86 071,98 грн. (З ПДВ), а ринкова вартість до ДТП становила 30 385,88 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Звіту № 06-D/41/6 від 14.05.2018 р. щодо визначення залишкової вартості ТЗ вартість автомобіля в ушкодженому стані становить 17 523,46 грн. з урахуванням ПДВ. Також з урахуванням того, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ /9557853 від 25.06.2015 р. передбачає франшизу 2000 грн., яка ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не відшкодовується, страхове відшкодування розраховується як різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП та становить 30 385,88 грн. (ринкова вартість до ДТП) - 17 523,46 грн. (ринкова вартість після ДТП) - 2000 грн. (франшиза) = 10 862,42 грн.

Зазначена сума була перерахована на реквізити, вказані в заяві про виплату страхового відшкодування (а.с.27), що підтверджується історією по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.06.2018. по 08.08.2018р. 19 червня 2018 року на його рахунок ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було зараховано страхове відшкодування в сумі 10 862,42 грн. (а.с.28).

Враховуючи, що автомобіль позивача згідно Звіту ТДВ «СК «Гарант-Авто» № 06-D/41/6 від 14.05.2018р. визнано фізично знищеним у зв`язку з його економічно необґрунтованим ремонтом, сума страхового відшкодування в розмірі 10 862,42 грн., що дорівнює різницю між ринковою вартістю автомобіля до ДТП (30 385,88 грн.) та ринковою вартістю автомобіля після ДТП (17 523,46 грн.) за мінусом передбаченої полісом франшизи (2000 грн.), обґрунтовано в повному обсязі виплачена потерпілому ОСОБА_1 внаслідок ДТП.

Згідно повідомлення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.03.2019р. № 7446/09/25 ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 (а.с.101).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 (а.с.80).

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», в Україні здійснюються такий вид обов`язкового страхування як страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів».

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до п.30.2 цієї ж статті якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначено у п.36.1 ст.36 Закону № 1961 страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Отже, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки як вбачається із Звіту № 06-D/41/6 від 14.05.2018р., такий автомобіль відновлювати економічно недоцільно.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 77-80 ЦПК України визначають, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у трудових відносинах не знайшли свого підтвердження, що було правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки, як вбачається з повідомлення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.03.2019 р. № 7446/09/25, ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3

Відмовляючи позивачу у стягненні витрат за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1000 грн., суд дійшов помилкового висновку про те, що ця сума відшкодуванню не підлягає, оскільки понесена позивачем у зв`язку з розглядом кримінального провадження за фактом притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було підписано договір № 92 від 15.12.2016 року з «Експертним бюро Кибенко и Ко» про проведення експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу. Сума проведених робіт відповідно до цього договору складає 1000 гривень (а.с.92).

На підтвердження сплачених судових витрат позивачем надано копію квитанції № 004867 від 15.12.2016 року та № 004869 від 19.12.2016 року на загальну суму 1000 грн (а.с.26).

Таким чином, судові витрати позивача, понесені у зв`язку із проведенням експертного дослідження є доведеними і підлягають стягненню з відповідача.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів на користь позивача, тому вони не заслуговують на увагу та не спростовують рішення суду першої інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, у зв`язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні судових витрат в сумі 1000 гривень на проведення експертизи позивачем.

В іншій частині рішення слід залишити без змін, оскільки воно є законним і обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2019 року в частині відмови у стягненні судових витрат в сумі 1000 (одна тисяча) гривень за проведення експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу ОСОБА_1 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за проведення експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу.

В іншій частині рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлене та долучене до матеріалів цивільної справи 02 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова