ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1736/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар Чебан О.М.,

за участю представника позивача - адвоката Говорецького Г.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2019 року, суддя Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницької обласної філії АТ «Укрсоцбанк», КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання рішення державного реєстратора неправомірним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницької обласної філії АТ «Укрсоцбанк», (далі по тексту банк), КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, (далі по тексту реєстратор), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44163883 від 21.11.2019 року (11:48:48) державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Панасюк Н.К., яким проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

Крім того ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_2 ; заборонити АТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. В.Васильківська АДРЕСА_3 100, код за ), його представникам та будь-яким третім особам (державним нотаріусам, приватним нотаріусам, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації тощо) виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири; входити та проникати будь-яким іншим чином до вищевказаної квартири; іншим чином користуватися, володіти і розпоряджатися вищевказаною квартирою, в тому числі відчужувати, вчиняти нотаріальні та/або реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах щодо квартири АДРЕСА_1 , заборонити укладати договори оренди, купівлі-продажу, міни, дарування тощо вищевказаної квартири, яка є предметом спору з третіми особами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що необхідність у забезпеченні позову зумовлена тим, що АТ «Укрсоцбанк» може до вирішення справи судом відчужити квартиру, яка є її єдиним житлом, іншій особі. У квартирі перебувають усі належні їй речі (одяг, меблі, цінності, грошові кошти тощо). Приймаючи оскаржуване рішення реєстратором не було дотримано вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки її не було належним чином повідомлено про намір іпотекодержателя реалізувати своє право на позасудове звернення стягнення на квартиру, як предмет іпотеки. А відтак, на думку позивача, недобросовісні дії з боку АТ «Укрсоцбанк» можуть призвести до подальшого відчуження або передачі в користування її квартири третім особам з метою позбавлення її можливості захистити порушене право у даній справі шляхом подання вищевказаного позову.

Вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна, може зробити неможливим, або значно утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2019 року заяву про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_2 Заборонено АТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. В.Васильківська, 100, код за ), його представникам та будь-яким третім особам (державним нотаріусам, приватним нотаріусам, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації тощо) виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири; входити та проникати будь-яким іншим чином до вищевказаної квартири; іншим чином користуватися, володіти і розпоряджатися вищевказаною квартирою, в тому числі відчужувати, вчиняти нотаріальні та/або реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах щодо квартири АДРЕСА_1 , заборонено укладати договори оренди, купівлі-продажу, міни, дарування тощо вищевказаної квартири, яка є предметом спору з третіми особами.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просило скасувати ухвалу про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неправомірно застосував заходи забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, застосовані судом є неспівмірними із предметом позову, судом не було встановлено реальної загрози невиконання судового рішення у випадку задоволення позову через недобросовісні дії відповідача. При цьому судом не було взято до уваги вимоги процесуального закону, що регулюють підстави та порядок застосування заходів забезпечення позову, а також практики касаційного суду щодо розгляду справ аналогічної категорії.

В судове засідання представник апелянта не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в суді проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржувану ухвалу суду.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною другою статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницької обласної філії АТ «Укрсоцбанк», КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44163883 від 21.11.2019 року (11:48:48) державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Панасюк Н.К., яким проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку, що вказані позивачем види забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Такий висновок суду є не обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Belesandothers v. TheCzechRepublic», 12/11/2002, § 49).

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 201/12570/18, від 03 липня 2019 року у справі №127/220/19.

Висновок суду про те, що між сторонами виник спір та невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду є помилковим. Судом не враховано, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії з цим майном неспівмірний із предметом позову про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності, який заявлено до державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Крім того, заборона банку здійснювати входження у спірну квартиру та вчиняти інші дії, зокрема, щодо проведення реєстрації місця проживання будь-яких осіб у цій квартирі суперечить змісту права власності на неї, яке зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк».

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

При цьому слід зауважити, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а обставини щодо порушення законних прав та інтересів позивача підлягають подальшому встановленню в процесі судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2019 року скасувати. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_2 ; заборони АТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100, код за ), його представникам та будь-яким третім особам (державним нотаріусам, приватним нотаріусам, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації тощо) виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири; входити та проникати будь-яким іншим чином до вищевказаної квартири; іншим чином користуватися, володіти і розпоряджатися вищевказаною квартирою, в тому числі відчужувати, вчиняти нотаріальні та/або реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах щодо квартири АДРЕСА_1 , заборони укладати договори оренди, купівлі-продажу, міни, дарування тощо вищевказаної квартири, яка є предметом спору з третіми особами відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.10.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.О. Янчук