Провадження № 2/127/3070/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в серпні 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що 06.11.1983 року між сторонами укладено шлюб.

В період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Син страждає на психічне захворювання, у в`язку з чим його було визнано недієздатним, згідно рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 04.06.2010 року.

03.12.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області постановив рішення, згідно з якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 у розмірі 3000,00 грн.

З часу постановлення рішення про стягнення аліментів у розмірі 3000,00 грн. матеріальне становище позивача значно погіршилося.

У зв`язку з вищенаведеним просив ухвалити рішення, за яким зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.1983 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис № 23, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 .

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.06.2010 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано недієздатним.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання недієздатного повнолітнього сина - задовольнено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) щомісячно починаючи з 05.09.2018 року. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць - допущено до негайного виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 припинив займатися підприємницькою діяльністю, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24660726 від 23.07.2019 року.

Як вбачається з відомостей з Державноо реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків інформація по ОСОБА_1 про доходи відсутня за 3 квартал 2018 року та за 1 квартал 2019 року. За 4 квартал 2018 року виплачено 19751,56 грн., надання майна в лізинг.

Як видно з довідки виконавчого комітету Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 03.07.2019 року № 453, ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком ОСОБА_5 , 1932 року народження учасником ВВв.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 на формі приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,045 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, земельна ділянка площею 2,555 га, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 85,7 кв.м., земельна ділянка площею 0,04 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка площею 3,6274 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір частки Ѕ, земельна ділянка площею 5,6689 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір частки Ѕ, земельна ділянка площею 0,1282 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір частки Ѕ, земельна ділянка площею 0,03 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розмір частки Ѕ, житловий будинок, загальною площею 124,8 кв.м., розмір частки Ѕ.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також статтю 183СКУкраїни доповнено частиною п`ятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд враховує те, що у позивача на даний час змінився матеріальний стан, припинена підприємницька діляність, що об`єктивно свідчить про зміни в сімейному та матеріальному стані відповідача.

Вказані підстави передбачені статтею 192 СК України як можливі підстави для зміни розміру аліментів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховуючи зміни у матеріальному стані позивача, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову.

Зменшення розміру аліментів з 3000,00 грн. до 2500,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на думку суду, є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України,ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 180 - 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя