ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 661/2234/14-ц

провадження №22-ц/819/1335/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Чирського Г.М. від 11 червня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі-Банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.10.2007 року ОСОБА_3 17.10.2007 року отримала кредит у розмірі 11800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначає, що відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та Банком договір.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку чим станом на 30.04.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 16711,43 грн, з яких: 11653,25 грн заборгованість за кредитом; 3086,21 заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 771,97 грн - штрафу (процентна складова).

Посилаючись на викладене, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_4 вказану суму заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року та судові витрати.

Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 липня 2014 року позов задоволено повністю. Ухвалою цього ж суду від 02 квітня 2019 року заочне рішення суду скасовано.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року позов задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.10.2007 року станом на 30.04.2014 р. в сумі 15439 грн 46 коп., з яких: 11653,25 грн заборгованість за кредитом, 3086,21 грн заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 700,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 225,06 грн, а разом на загальну суму 15664 грн 52 коп.. В решті вимог позову відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позивач неправдиво виклав обставини справи, скрив всі необхідні документи, які свідчать про правомірність укладеного договору, що й призвело до винесення незаконного рішення по справі.

Зазначає, що суд не прийняв до уваги ті обставини, що підписавши анкету-заяву позичальника, вона не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг, Витяг з тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», також фактично не була з ними ознайомлена. Розміщення їх на сайті з урахуванням їх зміни та відсутності її згоди на обов`язкове ознайомлення із можливими змінами суперечить як її правам споживача так і законодавчо встановленій письмовій формі кредитного договору.

Суд не надав оцінку тому, що у анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, також не врахував її доводи щодо відсутності у банка права самостійно встановлювати та змінювати кредитний ліміт. Посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги при визначенні розміру заборгованості витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду та витяг з Умов та Правил, включивши у суму заборгованості розмір нарахованих та несплачених процентів в сумі 3086 грн 21 коп..

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує також посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Наводить правовий аналіз якою має бути структура кредитного договору.

Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності, не задовольнивши її письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Банк її доводи не визнав, зазначає про наявність підстав для задоволення позову.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 15439 грн 46 коп., з яких: 11653,25 грн заборгованість за кредитом, 3086,21 грн заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 700,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, суд вважав, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складають кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Вважав, що Банк звернувся з позовом у межах трирічного строку в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентів, а також в межах 1-річного строку в частині стягнення пені, оскільки останні платежі відповідачем здійснені до спливу зазначених строків звернення до суду, тобто позовна давність переривалася, і їх розмір повинен стягуватися у сумі , яка нарахована станом на 30.04.2014 року, зокрема, щодо заборгованості по комісії і складає 700 грн.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено.

17.10.2007 року ОСОБА_5 , дошлюбне прізвище, якої ОСОБА_6 , було підписано заяву, відповідно до якої остання отримала кредитну картку Універсальна з кредитним лімітом 500,00 грн. Базова процента ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору 3 % в місяць із розрахунку 360 днів в рік. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної картки. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і списанням банком коштів з платіжної картки номер якої в заяві не зазначений /т.1 а.с.13/ .

Крім того, 17.10.2007 року відповідачем підписана довідка про умови кредитування з користування кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» /т.1 а.с.145/.

Так, в довідці міститься інформація про: тип картки, тип кредитної лінії, пільговий період, валюту кредитування, базову відсоткову ставку в місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, комісію за зняття готівки, комісію за несвоєчасне погашення заборгованості, процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування.

Зокрема, у ній також зазначено, що базова % ставка, в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) та становить 3 %; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 4,5%.

З довідки наданої Банком в суді першої інстанції вбачається, що згідно кредитного договору б/н від 17.10.2007 року ОСОБА_3 отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 08.2016 року /т.1 а.с. 128,196/.

З виписки по рахунку основної картки, наданої Банком, вбачається, що 17.10.2007 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт 500 грн, 11.07.2011 року кредитний ліміт збільшено до 11800 грн /т.1 а.с.141-142/.

Користування відповідачкою кредитними коштами, в тому числі збільшеним кредитним лімітом, з 06.11.2007 року по 23.08.2013 року підтверджується випискою по рахунку / т.1 а.с.129-142/. Так, 23.08.2013 року відповідачем в м. Нова Каховка внесені кошти в сумі 300,00 грн /т.1 а.с.138/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем.

Проте, поза увагою суду залишено те, що Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms/pages/70/, які банк вважає невід`ємними частинами кредитного договору, відповідачем не підписані, а тому не можуть вважатися частиною укладеного між сторонами договору. Такі висновки відповідають висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Разом з тим, враховуючи, що відповідачка підписала анкету-заяву /т.1 а.с.13/ та довідку про умови кредитування з користуванням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» /т.1 а.с.145/ з умовами в них визначеними, в тому числі щодо процентної ставки за користування кредитними коштами при використанні кредитки «Універсальна», грошовими коштами користувалася, у встановлений строк (до 25 числа місяця, наступного за звітним) грошові кошти не повертала, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 3 086 грн 21 коп. є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права та обставинах справи.

Проте, врахуванням судом до загальної суми кредитної заборгованості 700 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, суперечить умовам укладеного між сторонами письмового договору, оскільки він не містить такого виду платежу як комісія за користування кредитом. Отже, зазначена сума не підлягає стягненню та не може бути включена в загальну суму заборгованості, внаслідок чого доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Протягом, розгляду справи відповідачкою не спростована нарахована Банком сума заборгованості по тілу отриманих кредитних коштів 11 653 грн 25 коп. та сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 3086 грн 21 коп., а тому з урахуванням укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді заяви та довідки, доводів наведених відповідачкою у апеляційній скарзі, відсутні підстави для відмови у стягненні зазначених сум заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду судом першої інстанції справи за відсутності відповідачки при наявності її клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального права, оскільки матеріали справи містять ще попередні дві заяви відповідачки про відкладення розгляду справи, а тому її неявка не перешкоджала розгляду справи за її відсутності.

Враховуючи викладене, до стягнення підлягає сума заборгованості за кредитом 11 653 грн 25 коп., сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 3086 грн 21 коп., а також судовий збір з урахуванням пропорційності задоволених вимог в сумі 214,36 грн, а разом - на загальну суму 14953 грн 82 коп., що з урахуванням вищевикладеного є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеної до стягнення загальної суми заборгованості.

Часткове задоволення апеляційної скарги та зміна судового рішення є підставою для перерозподілу судових витрат, а тому в силу ст. 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 43,84 грн.

Керуючись статтями 367, 374,376,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року змінити в частині визначеної до стягнення суми, а саме загальну суму з 15 664 грн 52 коп. на 14953,82 грн, з якої 11 653 грн 25 коп.- заборгованість за кредитом, 3086 грн 21 коп. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 214,36 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 43,84 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року

Суддя І.В. Склярська