Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1167/11

провадження № 61-17710ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року в справі за поданням старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Шосткинського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області) Осовика К . М. про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та надання дозволу про звернення стягнення на кошти, що належать боржнику від інших осіб,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Шосткинського МВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Осовик К. М. звернувся до суду з поданням, у якому з урахуванням уточнень просив:

- визначити за ОСОБА_4 частку у праві власності на легковий автомобіль марки «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2 , який є спільною сумісною власністю останнього з ОСОБА_5 , в розмірі 1/2 частини;

- надати дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 19 560 грн коп., належні боржнику ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , як оплата 1/2 вартості придбаного легкового автомобіля марки «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2 , частка якого належить боржнику ОСОБА_4 , і яку йому не сплатив ОСОБА_6 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Шосткинському ВДВС ГТУЮ в Сумській області перебуває зведене виконавче провадження № 34454292, до складу якого входять 19 виконавчих документів, боржником за якими є ОСОБА_4 .

Вказував на те, що ОСОБА_4 ухиляється від повного та своєчасного виконання рішення суду, однак на праві власності має легковий автомобіль марки «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2 , який продав своєму сину ОСОБА_6 .

Зазначав, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, вказаний транспортний засіб є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , оскільки придбаний у період шлюбу.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, у задоволенні подання старшого державного Шосткинського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Осовика К. М. відмовлено.

Місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця, виходив з того, що правочин на підставі якого автомобіль вибув із власності боржника не є нікчемним та не був визнаний судом недійсним, а тому вказаний автомобіль, наразі належить третій особі, яка не є боржником, що в свою чергу виключає можливість звернути стягнення на частку боржника у праві власності на зазначений автомобіль, який йому не належить. Крім того, в судовому порядку вирішується питання про звернення стягнення лише на грошові кошти, що знаходяться на рахунках інших осіб і тільки в тому разі, якщо заборгованість перед боржником не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили, водночас, питання звернення стягнення на готівкові кошти не потребує судового рішення з цього приводу.

У жовтні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким подання старшого державного виконавця Шосткинського МВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Осовика К. М. задовольнити.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту отримання грошових коштів за спірний автомобіль. Вважає, що правочин, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не був спрямований на реальне настання правових наслідків, покупець не сплатив вартість придбаного автомобіля, а продавець не наполягає на такій сплаті.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження», в редакцій чинній на час звернення із вказаним поданням, визначено права та обов`язки державного виконавця, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судами встановлено, що на виконанні у Шосткинському ВДВС ГТУЮ в Сумській області перебуває зведене виконавче провадження № 34454292, до складу якого входять 19 виконавчих документи, боржником за якими є ОСОБА_4

У власності боржника перебував легковий автомобіль марки «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2 , який, відповідно до довідки-рахунку від 13 вересня 2011 року, останній продав ОСОБА_6 за 30 513 грн 20 коп., які булі сплачені і одержані касою торговельної організації «Автотехстандарт».

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року у справі № 589/6877/14-ц наданий дозвіл на звернення стягнення на кошти в розмірі 30 513 грн 28 коп., які повинен ОСОБА_4 отримати від ОСОБА_6 за проданий автомобіль.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року зазначена ухвала місцевого суду скасована. У наданні дозволу на звернення стягнення на вищевказані кошти з підстав відсутності доказів щодо наявності у ОСОБА_6 коштів, які належали боржнику, відмовлено.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин, на підставі якого автомобіль вибув з власності боржника, не є нікчемним та не був визнаний недійсним судом.

З огляду на те, що спірний автомобіль, у якому державний виконавець просить визначити частку боржника, вибув з власності ОСОБА_4 та наразі належить третій особі, яка не є боржником, суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про те, що звернення стягнення саме на частку боржника у праві власності на вказаний автомобіль, який йому не належить, є неможливим.

Тому доводи касаційної скарги про те, що грошові кошти за продаж автомобіля не були передані сином - ОСОБА_6 є необґрунтовані.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку щодо факту недоведеності факту знаходження грошових коштів боржника у третьої особи, а стягнення зазначених коштів з боржника здійснюється державним виконавцем відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним ОСОБА_2 у апеляційний скарзі, які обґрунтованого відхилені судом апеляційної інстанції, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня

2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року в справі за поданням старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Осовика К. М. про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та надання дозволу про звернення стягнення на кошти, що належать боржнику від інших осіб, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов