Справа № 346/2946/16-ц
Провадження № 2/346/354/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді-- Потятинника Ю.Р.,

з участю:секретаря Васильчук Я.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Савчука Р ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - ОСОБА_3 І ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання права власності та звільнення майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 25.09.2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції Юрчуком М.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №346/175/15-ц, виданого 21.07.2015 року Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_7 9 820 662 грн. описано та накладено арешт на наступне майно: компресор (холодильну установку); холодильну установку типу FAL056/7; компресорну установку марки «Oil Star»; стелаж; ящик для зберігання солі; вагу білого кольору; 2 конвектори білого кольору марки «Lampart»; 6 настінних ламп; стіл; диван коричневого кольору; батареї чавунні білого кольору. Загальна вартість вказаного майна зазначена 67 874 грн.

Однак, вказаними виконавчими діями порушене конституційне право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, оскільки все зазначене в акті опису й арешту майно належить йому, а не відповідачу ОСОБА_6 , а зазначення в цьому документі про належність даного спірного майна відповідачу не відповідає дійсності з наступних підстав.

01.08.2013 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_6 укладено договір оренди, відповідно до якого позивач прийняв від останнього в оренду приміщення ковбасного цеху, що за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане приміщення належало цьому відповідачу на праві приватної власності згідно з договором купівлі - продажу від 07.11.2005 року. На виконання вказаного договору оренди від 05.08.2013 року складено акт прийому - передачі майна в оренду, в якому відображено номенклатуру майна, що передається в оренду, його дефектну характеристику, кількість одиниць і оціночну вартість. В цьому акті не зазначено майно, якого стосується даний спір.

Відповідно до п.4 договору оренди від 01.08.2013 р. позивач зобов`язався за свій рахунок провести капітальний ремонт орендованого приміщення і встановити обладнання для виробництва ковбаси, в тому числі холодильні камери. Позивач виконав зобов`язання за договором , одержавши перед тим відповідний письмовий дозвіл орендодавця (відповідача ОСОБА_6 ) на це. Так, з метою здійснення господарської діяльності позивачем встановлено майно та обладнання, яке раніше використовувалось ним під час здійснення підприємницької діяльності, а також придбане для здійснення діяльності в забійному і ковбасному цехах, а саме майно, перелічене у вищевказаному акті опису й арешту майна від 25.09.2015 рокую

Тому, позивач, посилаючись на статті 321, 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», просить визнати за ним право власності на вищевказане описане та арештоване спірне рухоме майно та звільнити це майно з-під арешту.

В судовому засіданні представник правонаступника позивача позов підтримав та пояснив, що між відповідачами було укладено договір оренди, відповідно до якого позивач прийняв від ОСОБА_6 в оренду приміщення ковбасного цеху, що за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане приміщення належало ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 07.11.2005 року. На виконання вказаного договору оренди 05.08.2013 року складено акт прийому - передачі майна в оренду, в якому відображено номенклатуру майна, що передається в оренду, його дефектну характеристику, кількість одиниць і оціночну вартість. В цьому акті не зазначено те майно, яке є предметом спору. На час складення акту опису й арешту майна від 25.09.2015р. ОСОБА_5 орендував і був присутній при описі і арешті майна і мав зауваження, але державний виконавець не вніс зауваження в акт опису і арешту. Тим не менше, ОСОБА_5 підписав цей акт. Представив суду для огляду оригінал податкової накладної № 15 від 18.12.2014р. про купівлю холодильної установки «Frascоld(Oil Star)» вартістю 114000 грн. Вважає, що холодильне і компресорне устаткування це одне й теж саме. Це віддільні речі. Речі вивезені відповідачем ОСОБА_7 після 01.11.2016 року, коли останній замінив замки. По місцю опису спірного майна немає. Його місцезнаходження невідоме. Просить визнати право власності на спірне майно саме за померлим підприємцем ОСОБА_5

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що вважає договір оренди від 01.08.2013 р. нікчемним, оскільки він укладений на 10 років, а на підставі ч.2 ст. 793 ЦПК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди на строк 3 і більше років підлягає нотаріальному посвідченню. Також, не вказано ціну оренди, що є істотною умовою договору оренди. Акт опису і арешту майна від 25.09.2015р. підписано ОСОБА_5 без зауважень. Акт про встановлення технологічного обладнання від 11.01.2016 р. складений після арешту майна 25.09.2015 р., в ньому зазначено, зокрема іншу компресорну установку. Арешт було накладено в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 Ковбасний цех був проданий і ОСОБА_7 є законним власником цеху і всього майна, яке в ньому знаходилось. Вважає недопустимим доказом податкову накладну № 15 від 18.12.2014р. про купівлю холодильної установки «Frascоld(Oil Star)», оскільки в даній накладній зазначене інше майно, крім того згідно реєстру платників ПДВ реєстрація ПП «Практик-М» анульована в 2011р., за вказаною адресою дане підприємство фактично відсутнє. До того ж, відсутнє документальне підтвердження про перевезення і доставку холодильного устаткування. Доказів належності спірного майна ОСОБА_5 не має. Спірних речей в натурі не має, вони були вивезені ОСОБА_5 , який був відповідальним за його збереження, коли не знає. Оскільки відсутні відомості про наявність спірного майна в натурі, вважає, що воно втрачене, а тому право власності на нього припинено і не може бути визнано.

Відповідач ОСОБА_6 в судові засідання не з`являвся, хоча повідомлявся про час місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що ним було надано доручення державному виконавцю Коломийського міськрайонного відділу ДВС провести опис спірного рухомого майна, яке знаходилось в ковбасному цеху, в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 Описане майно належить ОСОБА_6 ОСОБА_5 був присутній і взяв на збереження описане майно і нікому його не передав. На даний час невідомо де майно. Воно не було реалізовано, у зв`язку з пред`явленням позову. У зв`язку із смертю ОСОБА_5 заява в поліцію щодо порушення обов`язків збереження арештованого майна не подавалась. Вважає, що даний позов пред`явлено з метою уникнення сплати боргу ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позовні вимоги безпідставні і не підлягають до задоволення, з таких мотивів.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2006 року зареєстрованого у Коломийському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та земельних ресурсах» орендар ОСОБА_6 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2408 га «для промисловості обслуговування ковбасного цеху», в АДРЕСА_1 , строк дії договору 49 років.

Рішенням Ліснослобідської сільської ради від 19 липня 2006 року погоджено технічний звіт та надання в оренду вищевказаної ділянки ОСОБА_6 .

Рішенням Коломийської Районної Ради від 19 жовтня 2006 року №135- ІV/06 погоджено технічний звіт по інвентаризації земель та передачу і оренду земельної ділянки ОСОБА_6

20 жовтня 2006 року актом прийому-передачі земельної ділянки, за договором №06 від 20 жовтня 2006 року передано ОСОБА_6 вищевказану земельну ділянку.

01.08.2013 року між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_6 укладено договір оренди приміщення ковбасного цеху по АДРЕСА_1 . Дане приміщення належало ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 07.11.2005 року.

Відповідно до п.4 вказаного договору оренди позивач зобов`язався за свій рахунок провести капітальний ремонт орендованого приміщення і встановити обладнання для виробництва ковбаси, в тому числі холодильні камери.

Відповідно до акту прийому-передачі майна в оренду від 01-05 серпня 2013 р. укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відображено номенклатуру майна, що передається в оренду, його дефектну характеристику, кількість одиниць і оціночну вартість. В цьому акті не зазначено спірного рухомого майна.

Згідно копії заяви від 25.10.2013 року ОСОБА_5 звертався з письмовою заявою до ОСОБА_6 про надання дозволу на капітальний ремонт та часткове поліпшення споруд забійного та ковбасного цехів і встановлення ковбасного та холодильного обладнання .

Згідно копії розписки від 01.11.2013 року відповідач ОСОБА_6 надав письмовий дозвіл ОСОБА_5 на проведення вищевказаних робіт.

З видаткової накладної №15 від 18.12.2014 року, вбачається, що позивач придбав у приватного підприємства «ПРАКТИК - М» за ціною з ПДВ 114 000 грн. холодильну установку марки «Frascold (Оіl Star)».

21.07.2015 року Коломийським міськрайонним судом в справі №346/175/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики видано виконавчий лист , яким стягнуто з останнього на користь ОСОБА_7 9 820 662 грн.

05.08.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №48257665, якою накладено арешт на майно ОСОБА_6 у межах суми 9 820 662 грн.

30.07.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Микицеєм В.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №48298554 по виконанню вказаного виконавчого листа.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державною виконавчою службою вживались заходи по розшуку боржника та відібрано пояснення від ОСОБА_6 04.09.2015 р., який пояснив, що коштів за оренду цеху не має, у зв`язку з тим, що в той час проводився, і в договорі, вказано, що орендна плата буде встановлена після введення об`єкту в експлуатацію.

Актом опису й арешту майна від 25 вересня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції Юрчуком М.М. в ході примусового виконання виконавчого листа №346/175/15-ц, виданого 21.07.2015 року Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_7 9 820 662 грн., описано та накладено арешт на наступне майно: компресор (холодильну установку), холодильну установку марки VEB, компресорну установку марки «оlistar», стелаж, ящик для зберігання солі, вагу білого кольору, вагу коричневого кольору, 3 конвектори білого кольору, 6 настінних ламп, стіл, диван коричневого кольору, батареї чавунні білого кольору.

З акту про встановлення технологічного обладнання від 11 січня 2016 року вбачається, що сторони договору оренди від 01 серпня 2013 року , підтверджують, що на виконання п.4 Договору в орендованих приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 орендарем ФОП ОСОБА_5 встановлено наступне технологічне і виробниче обладнання, яке належить йому на праві приватної власності: компресор (холодильна установка), холодильна установка тип FAL056/7, компресорна установка марки Frascold, стелаж, ящик для зберігання солі, вага, конвектор Lampart 2 шт., лампа настінна 6 шт., стіл , диван, батареї чавунні.

01.02.2016 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області звернувся з заявкою на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем, в якій боржником зазначений ОСОБА_6 , а стягувачем - ОСОБА_7 , сума боргу 9 820 662 грн.

У відповідності до звіту 1153-ІФ про незалежну оцінку вартості майна в АДРЕСА_1 наданого суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 станом на 26.04.2016 р. вартість окремого арештованого майна становить 65 094 грн. в т.ч.: компресор (холодильна установка) (виробництва СРСР) 1356 грн., холодильна установка тип FAL056/7 (виробництва ГДР) -12125 грн., компресорна установка марки Oil Star (виробник Німеччина) сер . №0302-49407 51613 грн.

У відомості обліку необоротних активів форми 11-мс підприємця ОСОБА_5 станом на 01.01.2016 р. зазначено майно, яке вказано в акті опису й арешту державного виконавця.

Листом відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області №04.1-19/1761 від 06.05.2016 року відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено, що ринкова вартість арештованого спірного рухомого майна становить 65 094 грн.

Відповідно до протоколу №165299 10.05.-12.05.2016 року проведено електронні торги з реалізації ковбасного цеху та інших нежитлових будівель та споруд по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота: 141979. Переможцем цих торгів визнано учасника 3 за найвищою ціновою пропозицією ОСОБА_7 .

Згідно даних реєстру платників ПДВ реєстрацію ПП «Практик-М» як платника податку анульовано 07.11.2011р. у зв`язку з внесенням запису до ЄДР про відсутність цього підприємства за місцезнаходження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.11.2017р.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.60 вказаного Закону в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до ст. 346 ч.1 п. 4,11 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна, а також у разі смерті власника чи припинення юридичної особи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ч. 1,6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні представники сторін та третьої особи визнали, що спірне майно на даний час відсутнє по місцю його опису і місцезнаходження його невідоме.

Померлий ОСОБА_5 був присутній при проведенні опису й арешту майна про що зазначено в протоколі опису й арештувід 25 вересня 2015 року і без зауважень прийняв описане майно на зберігання під розписку про попередження про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Суд погоджується з доводами представника відповідача і вважає недостовірним доказом придбання ОСОБА_5 зазначеної в акті опису й арешту майна компресорної установку марки «оlistar» вищевказану видаткову накладну №15 від 18.12.2014 року, з якої вбачається, що ФОП ОСОБА_5 придбав у приватного підприємства «ПРАКТИК - М» за ціною з ПДВ 114 000 грн. холодильну установку марки «Frascold (Оіl Star)», оскільки крім розбіжності в назві цього майна та в його вартості (згідно вищевказаного звіту про оцінку - 51613 грн.) слушним є факт анулювання ПП «ПРАКТИК - М» в реєстрі платників ПДВ з 2011р., у зв`язку з фактичною підприємства відсутністю за місцезнаходженням. На цю обставину звернув увагу Верховний Суд в Постанові від 26.09.2018р., якою скасував попередні рішення по справі. До того ж, представник відповідача не дав відповіді щодо способу і обставин переміщення холодильної установки. Відносно іншого спірного майна відсутні будь які первинні документи щодо їх придбання.

Продовжуючи викладене, вищевказаний акт про встановлення технологічного обладнання від 11 січня 2016 року та відомості обліку необоротних активів форми 11-мс підприємця ОСОБА_5 станом на 01.01.2016р. складені після акту опису й арешту майна від 25.09.2015р., а тому не можуть прямо спростовувати обставини які мали місце на час опису й арешту майна.

Також, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо нікчемності договору оренди приміщення ковбасного цеху від 01.08.2013р., який укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 10 років (п.7 договору) без його нотаріального посвідчення, з огляду на норми ст. 220 ч.1, 793 ч.2 ЦК України.

Проаналізуваши зібрані докази в їх сукупності, суд не знаходить достатніх і законних підстав для визнання права власності на спірне майно за померлим підприємцем ОСОБА_5 . При цьому, суд також зауважує, що даний позов обгрунтовувався виходячи з правовідносин щодо права власності, а не із спадкових правовідносин.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 77-81, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення, через Коломийський міськрайонний суд.

Повне рішення виготовлено 11 жовтня 2019 року.

Суддя Потятинник Ю. Р.