Справа № 185/4548/19
Провадження № 2/185/2894/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський міськрайонний центр зайнятості, про розірвання трудового договору,-
15.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить розірвати з 06.07.2011 року трудовий договір від 01 червня 2011 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, та стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову покликається на те, що 06.06.2011 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено строковий трудовий договір за умовами якого відповідач зобов`язаний був здійснювати продаж продуктового товару на Павлоградському центральному ринку з 06.06.2011 року по 31.08.2011 року. Вищевказаний трудовий договір був зареєстрований у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості. З 07.07.2011 відповідач без поважної причини не виконує свої трудові обов`язки, на робоче місце з`явилася. З 07.07.2011 року позивач звільнив відповідача з роботи на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ. 15.09.2011, 01.10.2011, 11.10.2017 ОСОБА_1 надсилав відповідачу рекомендовані повідомлення з проханням про зняття трудового договору з реєстраційного обліку, однак останній відмовився їх отримати. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду.
07.06.2019 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
В судове засідання відповідач повторно не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, відзиву та жодних заяв не подав.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.
Суд встановив, що 01.03.2011 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір. Даний договір 06.06.2011 був зареєстрований в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості (а.с.5).
Згідно п.1 вказаного договору, цей договір діє з 06.06.2011 до 31.08.2011 року. Відповідач зобов`язалася виконувати продаж прод. Товарів. Час виконання робіт 20 годин на тиждень, та 2 вихідні дні.
Даним трудовим договором передбачено, що спори з виконання умов трудового договору розглядаються судом.
Як зазначив позивач, 07.07.2011 року відповідач не вийшла на робоче місце, не виконує трудові обов`язки, пояснень з приводу відсутності на робочому місці не надала. При цьому трудовий договір між сторонами не розірвано, а отже відповідач і надалі продовжує рахуватись працівником у ОСОБА_1 .
Про відсутність на робочому місці відповідача було складено акт від 07.07.2011 року (а.с. 8).
На адресу відповідача позивачем направлялися вимоги про надання пояснень щодо відсутності на робочому місці, або надання заяви про звільнення, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 9-16).
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються цивільним законодавством, Кодексом законів про працю.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Як передбачено п.1 ч.1ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.
Відповідно до п.4 ч.1ст.40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін`юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
Згідно з п. п. 8, 9 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за N 554/5745, «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.
Враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично були припинені в липні 2011 року, відповідач на робоче місце не з`являлась, пояснень з приводу відсутності на робочому місці не надавала, заяву про звільнення не писала, на вимоги з`явитися не реагує, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості зняти з реєстрації у центрі зайнятості трудовий договір без згоди відповідача, а тому суд дійшов висновку, що вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Пунктами Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 за № 260, передбачено, що записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи.
При цьому даним Порядком передбачені повноваження органів державної служби зайнятості лише щодо підтвердження записів, внесених фізичною особою до трудової книжки працівника, що були внесені роботодавцем, а також зняття з реєстрації трудових договорів, що були укладені до набрання чинності Законом України від 28.12.2014р. №77-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці».
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський міськрайонний центр зайнятості, про розірвання трудового договору - задовольнити.
Розірвати трудовий договір укладений 06 червня 2011 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко