ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 684/36/19
Провадження № 22-ц/4820/1535/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: учасників справи та їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 684/36/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 Феліксівною, на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2019 року (суддя Галиш І.Б.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадщини входить право власності на земельну ділянку, площею 3,14 га, на території Ожарівської сільської ради Старосинявського району.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Харковецької сільської ради 25.02.2011, мати заповіла йому вказану земельну ділянку, однак про наявність заповіту та останню волю матері він дізнався від нотаріуса в телефонній розмові уже після визначеного законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, поважними причинами неприйняття спадщини в шестимісячний строк є хвороба та віддаленість свого місця проживання від місця відкриття спадщини.

Оскільки встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, звертаючись до суду, просив суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий тримісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Харківці Старосинявського району Хмельницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи. Апелянт не погоджується з висновками суду щодо необізнаності позивача про існування заповіту, складеного ОСОБА_6 25.02.2011, на його ім`я, оскільки свідок ОСОБА_7 , який є братом позивача, особисто повідомляв його про наявність заповіту та необхідність оформлення спадкового майна. Зазначає, що позивачем не надано доказів того, що він не знав про існування заповіту, а його доводи про те, що нотаріусом не було вчинено достатніх дій спрямованих на повідомлення позивача про наявність відкритої спадкової справи не заслуговують на увагу. На думку апелянта, у позивача були відсутні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вказує, що висновок суду про поважність причин пропущення позивачем строку для прийняття спадщини ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які досліджені та оцінені судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № 07718 від 08 вересня 2006 року, власником земельної ділянки площею 3,14 на території Ожарівської сільської ради Старосинявського району, цільове призначення якої для товарного сільськогосподарського виробництва є ОСОБА_4 (а.с. 7, 184 ).

25.02.2011 ОСОБА_4 , мати позивача, склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Харковецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області 25 лютого 2011 року, зареєстрований у реєстрі за № 3, яким на випадок своєї смерті державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , площею 3,14 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:020:0002, заповіла ОСОБА_3 (а.с. 179).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 178 на звороті).

19 червня 2018 року відповідач ОСОБА_1 (також син ОСОБА_4 ) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 (а.с. 178).

Згідно з довідкою Старосинявської селищної ради № 222 від 04.07.2018 померла ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 , разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_10 , 1933 року народження (а.с. 180).

26 липня 2018 року чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_10 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині та від частки у спільному майні подружжя, яке залишилось після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 182 на звороті).

Позивач ОСОБА_3 при зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 отримав роз`яснення про наявність спадкової справи за заявою брата ОСОБА_1 та пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1270 ЦК України).

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.

Суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказах в їх сукупності, правильно виходив з того, що позивач не знав про наявність заповіту, зі спадкодавцем не проживав, а нотаріусом не було вчинено дій щодо своєчасного повідомлення та виклику спадкоємця за заповітом в межах строку для прийняття спадщини. Та, встановивши наявність у ОСОБА_3 об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, суд першої інстанції врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів того, що він не знав про існування заповіту, є безпідставними та спростовуються належним чином дослідженими та оціненими судом, відповідно до ст. 89 ЦПК України, доказами.

Покази свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на які посилається заявник, не є достатніми, в розумінні ч. 2 ст. 80 ЦПК України, для встановлення обставин про обізнаність позивача про наявність заповіту в межах строку на прийняття спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_12 -Бондар ОСОБА_13 Феліксівною, залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Галиш І.Б. Провадження № 22-ц/4820/1535/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 39