Справа № 131/2000/18
Провадження № 2/131/275/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю на житлове приміщення та земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що він з січня 2001 року та на теперішній час проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Як стало відомо позивачу з письмової відповіді від 19.11.2018 року виконавчого комітету Іллінецької міської ради за № 572 зазначений індивідуальний будинок 1959 році забудови, відповідно до запису в по господарській книзі № 3 за 1991 - 1995 років, відносився до суспільної групи робітників станом на 15.04.1991 р. склад двору був слідуючий ОСОБА_2 , яка померла і не склала заповіту, її спадкоємці невідомі, за прийняттям спадщини ніхто не звертався, з часу смерті минуло більше 10 ти років.

Право власності на відповідний будинок у подальшому зареєстровано не було, оскільки відповідач відмовляє, ОСОБА_1 отримав відмову від реєстратора прав на нерухоме майно від 22 грудня 2018 року за №44783282 відсутній документ, що посвідчує речове право позивача.

ОСОБА_1 тривалий час відкрито користується житловим будинком та земельною ділянкою, але будь-яких документів, які б підтверджували його право власності відсутні. Він за власні кошти провів газ до будинку, весь час користується земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги тобто вчиняв дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для набуття майнових прав на житловий будинок.

При заволодінні чужим майном, вказаним житловим будинком, ОСОБА_1 не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності, тобто ті обставини, які обумовили його володіння не давали і не могли давати йому сумніву щодо правомірності володіння зазначеним майном.

З цих підстав ОСОБА_1 звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку за набувальною давністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому Іллінецька міська рада вказала, що позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок не заперечує, щодо набуття права власності на земельну ділянку просить відмовити у зв`язку з відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки та її цільового призначення в матеріалах справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст. 38 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що згідно довідки Іллінецької міської ради Вінницької області №572 від 19.11.2018 року, яка видана про те, що відповідно до запису в по господарській книзі №3 за 1991 -1995 року, житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи робітників, рік забудови 1959, станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: ОСОБА_2 (а.с. 23).

Відповідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, Іллінецької міської ради Вінницької області №575 від 19.11.2018, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 проживає без реєстрації (а.с. 22).

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, інших доказів, які б підтверджували факт та період проживання позивача у вищезазначеному житловому будинку останнім до суду не надано.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Як вбачається з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, зважаючи на підстави набуття права власності, визначені ст. 344 ЦК України, доказуванню в даній справі підлягає добросовісність заволодіння позивачем вказаним нерухомим майном відкритість та безперервність володіння ним протягом десяти років.

З наданих позивачем письмових доказів неможливо визначити момент коли ОСОБА_1 . заволодів спірним майном також суд не може брати до уваги твердження позивача про те, що власниця будинку ОСОБА_2 померла, за життя не склавши заповіту та те, що у неї відсутні спадкоємці, оскільки дані доводи не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, відтак суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 за набувальню давністю.

Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки згідно ст.174 ЦК України, визнання відповідачем позову може бути прийняте судом, якщо воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю на житлове приміщення та земельну ділянку, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Іллінецька міська рада Вінницької області, м. Іллінці, Вінницької області вул. Соборна 19, , КОАТУУ .

Головуючий: