У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Якуші Н.В.,

за участі секретаря Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Жорник В.І. про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірини Володимирівни, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попялк Володимира Володимировича, про визнання виконавчого напису, вчиненого 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірини Володимирівни, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попялк Володимира Володимировича, про визнання виконавчого напису, вчиненого 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, а саме забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №856 від 10.07.2019 року, винесеного приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук Іриною Володимирівною на користь ОСОБА_1 , заборонивши приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Попляку Володимиру Володимировичу вчиняти виконавчі дії, пов`язані з примусовим виконанням виконавчого напису №856 від 10.07.2019 року до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі .

11.09.2019 представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення, в якому просив застосувати зустрічне забезпечення позову, зобов`язавши ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Київського районного суду м. Харкова грошові кошти в розмірі 6117360,00 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що вживаючи заходи забезпечення позову суд обмежив право стягувача на задоволення своїх кредиторських вимог та унеможливив процедуру звернення стягнення на майно боржника. Натомість, при наявності ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, боржник продовжує використовувати все своє майно, у тому числі іпотечне майно, здаючи його в оренду. Проте, грошові кошти від управління таким іпотечним майном стягував не поступають.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про зустрічне забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, питання щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

За приписами ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Як визначено у ч.ч. 7-9 ст. 154 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається зі змісту заяви, в обґрунтування необхідності застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внесення коштів на депозитний рахунок суду у розмірі 6117360 гривень 00 копійок грн. представник відповідача зазначає, що внесенення позивачем зазначеної суми буде цілком співмірним із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких зазнає відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Разом з тим, представником відповідача належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову, не свідчить про те, що майновий стан позивача чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Не містить також заява та матеріали справи й доказів наявності, передбачених частиною третьою статтею 154 ЦПК України, випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Окремо слід зазначити, що відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Так, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 753/2380/18-ц (касаційне провадження № 61-38399св18).

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою суду від 08.08.2019, не доведеність необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 154, 272, 353, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Жорник В.І. про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 17.10.2019 року

Суддя Н.В. Якуша