ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

21 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/553/18
Головуючий у першій інстанції Карапиш Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/893/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Іванової Г.П., Онищенко О.І.

Сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Карапиш Т.В. від 19 квітня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Ічня у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі в будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , власником якого вона являється на підставі договору дарування від 16.05.2002 року. У позові ОСОБА_1 вказувала, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, він проживає та є зареєстрованим у зазначеному будинку, при цьому ОСОБА_1 із сином проживає у АДРЕСА_2 . В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначала, що 26.12.2017 року в будинку по АДРЕСА_1 виникла пожежа. Згідно довідки, виданої Ічнянським районним відділом Управління ДСНС України у Чернігівській області 06.02.2018 року № 21-06/188, внаслідок пожежі вогнем знищено покрівлю на площі 20 м.кв, перекриття на площі 12 м.кв, стіни на площі 10 м.кв та речі домашнього вжитку. Ймовірна причина пожежі - недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі. Відповідно до висновку від 25.01.2018 року, затвердженого 25.01.2018 року начальником Ічнянського ВП, Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, згідно звіту про виникнення пожежі від 27.12.2017 року, ймовірна причина виникнення пожежі-недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замкнення електромережі. У вимогах заявленого позову ОСОБА_1 стверджувала, що внаслідок пожежі їй заподіяно майнових збитків на суму 10 000 грн., які вона просила стягнути з відповідача на свою користь. Також ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь 2 500 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та відшкодувати понесені нею судові витрати. Після уточнення вимог заявленого позову (а.с.34) ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з відповідача 27 640 грн. в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди, 2 500 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, а також відшкодувати понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.128,128 зворот) ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та просила стягнути на її користь з відповідача 17 640 грн. в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди, відмовившись від стягнення на її користь моральної шкоди.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 27 640 грн. в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди, а також відшкодувати понесені судові витрати в сумі 1 857 грн. 40 коп. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову на підставі відсутності вини відповідача у виникненні пожежі, яка сталась 26.12.2017 року. У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що вона в судовому засіданні суду першої інстанції відмовилась від проведення судової експертизи та відшкодування моральної шкоди з тих підстав, що факт та причина пожежі, яка сталась 26.12.2017 року, ґрунтується на показаннях учасників ліквідації пожежі, а саме, військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить службу відповідач, і він має вплив на колег по службі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у акті та у висновку про причини пожежі вказано, що ймовірною причиною виникнення пожежі є недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі, при цьому не взято до уваги, що відповідач залишив без нагляду увімкнений електричний прилад, після чого і сталась пожежа. Доводи апеляційної скарги стверджують, що інспектором Ічнянського РВ Управління ДСНС України у Чернігівській області не перевірено лічильник обліку споживання електричної енергії та запобіжники на ньому, що мають суттєве значення у виникненні пожежі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 , як власника будинку, не було опитано, не взято до уваги показання свідків пожежі, які стверджували, що займання відбулось в коридорі будинку, де зі слів відповідача, готувалась вечеря на електричній плиті. Доводи апеляційної скарги вказують, що причиною пожежі є та обставина, що було залишено без нагляду електричний прилад. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відмовилась від проведення відповідної експертизи, оскільки пожежа відбулась 26.12.2017 року, при цьому електролічильник та запобіжники на ньому перевірені не були, будівлю відновлено, а первинно зібрані матеріали не містять в собі повної інформації щодо пожежі, яка сталась 26.12.2017 року.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.147-150), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 отримали копії ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, висновок №130/18 Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області по зверненню на службу 102 провідного інспектора ДСНС Бобошка Н.В. про те, що в АДРЕСА_1 горить житловий будинок, ЖЄО №3369 від 27.12.2017 року, розпочато: 27.12.2017 року, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.08.2007 року було розірвано (а.с.6).

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 16.05.2002 року, ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно довідки Сезьківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області №142 від 21.02.2018 року (а.с.5), з 15.08.2012 року ОСОБА_2 фактично зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Комісійним актом про пожежу від 26.12.2017 року (а.с.61) та звітом від 27.12.2017 року про причину виникнення пожежі житлового будинку 26.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 за підписом провідного інспектора Ічнянського РВ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області Бобошка Н.В. (а.с.63-64) встановлено, що 26.12.2017 року орієнтовно о 21 год. 25 хв. у житловому будинку по АДРЕСА_1 виникла пожежа. Ймовірною причиною пожежі зазначено: недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замкнення електромережі.

Висновком начальника СРПП Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 25.01.2018 року, затвердженим начальником Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області 25.01.2018 року (а.с.9) за результатами розгляду матеріалів перевірки за повідомленням на службу 102 провідного інспектора ДСНС м.Ічня Бобошка Н.В. про те, що в с.Дзюбівка по вул.Ворошилова горить житловий будинок, встановлено наступне. Проведеною перевіркою було встановлено, що 26.12.2017 року близько 22 год. власник приватного господарства по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в коридорі житлового будинку за місцем мешкання на електроплитці готував їжу та під час готування вийшов на вулицю, при цьому електроплитку залишив увімкненою, через деякий час зайшовши до коридору, він побачив, що від електроплитки загорівся дерев`яний коридор, у зв`язку з чим останнім було викликано пожежників для гасіння осередку займання. Згідно звіту про виникнення пожежі від 27.12.2017 року, ймовірна причина виникнення пожежі-недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замкнення електромережі. Враховуючи вищевказане, вважав би: 1.Перевірку по даному факту закінчити. 2.Матеріали перевірки направити в архів Ічнянського ВП.

Згідно довідки Ічнянсього районного відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області від 06.02.2018 року №21-06/188 (а.с.8), 26.12.2017 року виникла пожежа житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок пожежі вогнем знищено покрівлю на площі 20 м.кв, перекриття на площі 12 м.кв, стіни на площі 10 м.кв та речі домашнього вжитку. Ймовірна причина пожежі - недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції з врахуванням приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 . При цьому судом першої інстанції зазначено, що в ході судового розгляду даної справи не встановлено вини відповідача у виникненні пожежі, яка сталась 26.12.2017 року. Судом у оскаржуваному рішенні вказано, що відповідно до акту про пожежу від 26.12.2017 року про розслідування причин пожежі, складеного Ічнянським районним відділом Управління ДСНС України у Чернігівській області 26.12.2017 року, ймовірною причиною пожежі є недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позивачу в ході судового розгляду даної справи було роз`яснено про можливість проведення судової експертизи, як доказу про причини виникнення пожежі та встановлення винних осіб, проте ОСОБА_1 відмовилась скористатись даним правом, і за даних обставин суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи та встановлені в судовому засіданні. Суд першої інстанції вказав у оскаржуваному рішенні, що матеріали перевірки Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області підтверджують відсутність вини відповідача у виникненні пожежі 26.12.2017 року, оскільки ОСОБА_2 не було притягнуто до адміністративної відповідальності, і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Судом першої інстанції не прийнято до уваги твердження позивача відносно того, що пожежа 26.12.2017 року відбулась з вини відповідача, оскільки вказані пояснення позивача не підтверджені відповідними доказами. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність причинного зв`язку між зазначеною пожежею та виною відповідача, при цьому жоден із наданих письмових доказів на обґрунтування позову не містить в собі відповідних висновків про те, що відповідач ОСОБА_2 будь-яким чином причетний до виникнення пожежі та його поведінка є чи була неправомірною, і що вказані обставини призвели до спричинення шкоди позивачу. Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що інших належних письмових доказів щодо дійсних причини виникнення пожежі, із визначенням винних осіб, позивачем суду не надано. Приймаючи до уваги наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки даний висновок узгоджується з нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичними обставинами справи.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що вона в судовому засіданні суду першої інстанції відмовилась від проведення судової експертизи та відшкодування моральної шкоди з тих підстав, що факт та причина пожежі, яка сталась 26.12.2017 року, ґрунтується на показаннях учасників ліквідації пожежі, а саме, військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить службу відповідач, і він має вплив на колег по службі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у акті та у висновку про причини пожежі вказано, що ймовірною причиною виникнення пожежі є недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі, при цьому не взято до уваги, що відповідач залишив без нагляду увімкнений електричний прилад, після чого і сталась пожежа. Доводи апеляційної скарги стверджують, що інспектором Ічнянського РВ Управління ДСНС України у Чернігівській області не перевірено лічильник обліку споживання електричної енергії та запобіжники на ньому, що мають суттєве значення у виникненні пожежі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 , як власника будинку, не було опитано, не взято до уваги показання свідків пожежі, які стверджували, що займання відбулось в коридорі будинку, де зі слів відповідача, готувалась вечеря на електричній плиті. Доводи апеляційної скарги вказують, що причиною пожежі є та обставина, що було залишено без нагляду електричний прилад. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відмовилась від проведення відповідної експертизи, оскільки пожежа відбулась 26.12.2017 року, при цьому електролічильник та запобіжники на ньому перевірені не були, будівлю відновлено, а первинно зібрані матеріали не містять в собі повної інформації щодо пожежі, яка сталась 26.12.2017 року.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки позивачем не надано суду належних, допустимих, достатніх доказів у розумінні статей 77, 78, 80 ЦПК України на підтвердження наявності вини відповідача у виникненні пожежі, яка сталась 26.12.2017 року.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що у акті та у висновку про причини пожежі вказано, що ймовірною причиною виникнення пожежі є недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі, при цьому не взято до уваги, що відповідач залишив без нагляду увімкнений електричний прилад, після чого і сталась пожежа. Доводи апеляційної скарги стверджують, що інспектором Ічнянського РВ Управління ДСНС України у Чернігівській області не перевірено лічильник обліку споживання електричної енергії та запобіжники на ньому, що мають суттєве значення у виникненні пожежі.

На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, виходячи із наступного. По справі встановлено, що позивачу в ході судового розгляду даної справи було роз`яснено про можливість проведення відповідної судової експертизи, як доказу про причини виникнення пожежі та встановлення винних осіб, проте ОСОБА_1 відмовилась скористатись даним правом, і за даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про розгляд справи за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи та встановлені в судовому засіданні.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч.1 статті 103 ЦПК України, яка регламентує призначення експертизи судом, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Також необхідно зазначити, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи, експерт несе кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується з тим, що ймовірною причиною виникнення пожежі є недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі, і при цьому стверджує, що причиною пожежі 26.12.2017 року стали ті обставини, що відповідач залишив без нагляду увімкнену електричну плиту. На думку апеляційного суду, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги вказані твердження позивача, оскільки ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих, достатніх доказів у розумінні статей 77, 78, 80 ЦПК України на спростування ймовірної причини виникнення пожежі 26.12.2017 року, а також на підтвердження того, що причиною пожежі 26.12.2017 року стали ті обставини, що відповідач залишив без нагляду увімкнену електричну плиту.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що судом не прийнято до уваги показання свідків в ході судового розгляду даної справи відносно того, що займання відбулось в коридорі будинку, де зі слів відповідача, готувалась вечеря на електричній плиті.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, виходячи із наступного. Відповідно до статті 90 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів по справі. При цьому ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України регламентовано, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відмовилась від проведення відповідної експертизи, оскільки пожежа відбулась 26.12.2017 року, при цьому електролічильник та запобіжники на ньому перевірені не були, будівлю відновлено, а первинно зібрані матеріали не містять в собі повної інформації щодо пожежі, яка сталась 26.12.2017 року.

На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів ч.3, ч.4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Необхідно зазначити, що позивачу судом першої інстанції в ході судового розгляду даної справи було роз`яснено про можливість проведення судової експертизи, як доказу про причини виникнення пожежі та встановлення винних осіб, проте ОСОБА_1 відмовилась скористатись даним правом, і за даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про розгляд справи за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи та встановлені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.04.2019 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 21.10.2019 року.

Головуючий: Судді: