Справа № 148/2413/18
Провадження №2/148/280/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

27 вересня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і потребує від чоловіка матеріальної допомоги, однак він добровільно надавати таку допомогу відмовляється, хоча має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, фізично здоровий, а тому має можливість її утримувати.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

В судове засідання позивач не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява від неї (а.с. 20), згідно якої вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового засідання через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, а також вважається належним чином повідомленим відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про шлюб від 09.09.2017 серія НОМЕР_1 (а.с. 5), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2017.

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09.02.2018 серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області від 17.12.2018 №2285 (а.с. 7), на утриманні позивача ОСОБА_1 знаходиться дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька птахофабрика" №905 від 16.04.2019 (а.с. 34), відповідач ОСОБА_2 працює в даному підприємстві з 15.08.2018 на посаді підсобного робітника і його дохід з серпня 2018 року по березень 2019 року складає 105523,16 грн., до виплати - 84970,76 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В свою чергу, ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Отже, оскільки позивач являється дружиною відповідача, проживає з дитиною, батьком якої він є і яка не досягла трирічного віку, відповідач є працездатним, працевлаштованим, отримує стабільний заробіток, а отже є таким, що може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з нього аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку є цілком законною.

В свою чергу, відповідачем доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу не надано.

Разом з тим, суд, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, враховує його матеріальне становище та наступні обставини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.09.2019, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, враховує матеріальне становище відповідача, те, що з нього стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини та з метою недопущення порушення вказаної норми закону, вважає що з нього слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), а не 1/4 частини як просить позивач.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 22.12.2018, тому, відповідно з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст. 206, ст.263-265, п.1 ч.1 ст. 430, ст. 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.12.2018 і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: