Справа № 573/1582/19
Номер провадження 2/573/461/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Білопіллі справу за позовом ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ворожба Білопільського району Сумської області померла її мати - ОСОБА_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно та майнові права, у тому числі на квартиру за зазначеною адресою. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . На даний час спадщина ніким не успадкована, інші спадкоємці відсутні. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, позивач звернулась до державного нотаріуса, але в оформленні спадщини їй було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що за життя матері вона виїхала на заробітки до Польщі, а потім до Італії, а повернулась до України лише в серпні 2019 року. З наведених підстав позивачем був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Зазначає, що неможливість прийняти спадщину у відведений законом строк було обумовлено непереборними і незалежними обставинами, які на її думку дають правові підстави вважати їх поважними. Посилаючись на вище викладені обставини, оскільки позивач не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом, строк для прийняття спадщини якою був пропущений через поважні, об`єктивні та незалежні від неї обставини, ОСОБА_1 просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці.

Ухвалою від 05 вересня 2019 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 18-19).

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а. с. 29 ).

Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що позов визнають, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 28).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у підготовче засідання також не з`явився. Державний нотаріус Ковальова Л.Б. надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 26).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами.

Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 10).

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_4 (а. с. 10).

Згідно з копією заповіту, посвідченого 26 липня 2006 року секретарем Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 231, ОСОБА_2 заповіла все своє майно - ОСОБА_1 (а. с. 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 9).

За даними довідки виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 27 серпня 2019 року за № 489 вбачається, що ОСОБА_2 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом посвідчено 26 липня 2006 року за № 231, який не змінювався і не скасовувався (а. с. 11).

Зі змісту письмового роз`яснення, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. від 27 серпня 2019 року № 405/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вдається можливим у зв`язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України (а. с. 13).

На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області № 57672503 від 24 вересня 2019 року, спадкова справа після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 27).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину за заповітом після матері ОСОБА_2 Однак, вона не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у зв`язку із тим, що вона виїхала на заробітки до Р. Польщі, а потім до Італії, а повернулась до України лише в серпні 2019 року, що підтверджується дослідженими письмовими матеріалами (а. с. 14).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 пропустила строк прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, ст. ст. 10, 81, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області (місце знаходження: м. Ворожба, вул. Б.Хмельницького, буд. 8 Білопільського району Сумської області, ), третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора (місце знаходження: 41800, м. Білопілля, вул. Торгова площа, буд. 27 Сумської області, код ЄДРПОУ: 2900251), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя