ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року

м. Бахмут

справа № 219/14976/18

провадження № 22-ц/804/2131/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Біляєвої О.М., Корчистої О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу № 219/14976/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільненні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2019 року (суддя Медінцева Н.М. ), ухваленого в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 23 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалась на те, що 10 червня 2017 року вона була звільнена з ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» за згодою сторін, де працювала охоронником. З грубим порушенням трудового законодавства у 2017 році роботодавець перестав виплачувати заробітну плату. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі згідно її даних складала 20 322,21 грн. із них: за січень 2017 року - 5 229,86 грн., за лютий 2017 року - 4 472,86 грн., за березень 2017 року - 4 926,38 грн., за квітень 2017 року - 5 050,71 грн., за червень 2017 року - 642,40 грн. Остаточний розрахунок відповідач провів 18 грудня 2018 року, шляхом перерахування коштів на її банківський рахунок. Протиправність дій відповідача з невиплаті заборгованості по заробітній платі при звільнені, встановлена актом перевірки Головного управлінням Держпраці у Київській області, за результатами розгляду якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 41 КзПП України. По факту невиплати їй заробітної плати та остаточного розрахунку при звільненні Голосіївським відділом Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0011842 від 14 грудня 2017 року за ст. 175 КК України. Рішенням суду від 27 серпня 2018 року за її позовом з відповідача була стягнута на її користь заборгованість по зарплаті в сумі 20 322,21 грн. Отже остаточний розрахунок по заборгованості по зарплаті з нею при звільненні роботодавцем був здійснений лише 18 грудня 2018 року, таким чином роботодавець допустив затримку остаточного розрахунку при звільненні, чим порушив її законні трудові права. Вважає, що має право на стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за весь час затримки з розрахунком при звільненні, передбачений вимогами ст. 117 КзПП України. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 124 165,74 грн. середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені з10 червня 2017 року по 18 грудня 2018 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільненні задоволено частково: стягнуто з ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 червня 2017 року по 18 грудня 2018 року включно в сумі 11 826 грн. 84 коп. з відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових податків та платежів. Стягнуто з ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач - ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» в порушення вимог статті 116 КЗпП України не провело повний розрахунок з працівником у день звільнення, а тому несе відповідальність, передбачену статтею 117 КЗпП України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду позивач - ОСОБА_1 , посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно обчислив суму середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільненні.

Зазначає, що згідно Постанови КМУ №100 від 08 лютого 1995 року її середньоденний (середньогодинний) заробіток слід обчислювати саме виходячи із нарахованих їй сум за два місяці перед звільненням, а тому у суду першої інстанції не було підстав для обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із застосуванням її тарифної ставки (окладу).

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 10 червня 2017 року була звільнена з роботи, а саме з посади охоронника в управлінні у ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР», за угодою сторін (а.с.6).

Згідно копії індивідуальної відомості про застраховану особу з пенсійного фонду України (а.с.7-8) на ім`я ОСОБА_1 , загальна сума заробітку для нарахування пенсії у 2015 році склала 45570,23 грн., у 2016 році - 55503,17 грн., у 2017 році - 20 322,21 грн.

Відповідно до копії заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2018 року (а.с.9-10) позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за січень 2017 року - 5229,86 грн., за лютий 2017 року - 4472,86 грн., за березень 2017 року - 4926,38 грн., за квітень 2017 року - 5050,71 грн., за червень 2017 року - 642,40 грн., а всього 20 322,21 грн. Рішення набрало законної сили 27 вересня 2018 року. Тобто дане рішення відповідач не оскаржував.

З копії розрахункового листка за квітень 2017 року вбачається, що позивач у квітні 2017 року відпрацювала 4 дні, 42 години, доплачено їй за 8 годин вечірньої праці та за 14 годин нічної праці, всього нараховано 1235,47 грн., борг за підприємством на кінець місяця складає 1 3055,72 грн. (а.с.11).

Згідно копії листа першого заступника начальника ГУ держпраці у Київській області від 11 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 повідомляється про те, що було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Скат-Центр», в результаті якого виявлено порушення вимог ст. 115-116 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці». За результатами інспекційного відвідування інспектором праці складено акт від 10 серпня 2018 року № КВ948/1323/АВ. На підприємство накладено штрафні санкції та винесено припис про усунення порушень (а.с.12).

Відповідно до копії листа т.в.о. начальника Голосіївського управління поліції у м. Києві від 15 березня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що за вказаним зверненням було розпочате кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011842 від 14 грудня 2017 року. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 175 КК України (а.с.14).

З копії відомості на перерахунок заробітної плати № 269 від 25 січня 2017 року вбачається, що під № 67 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_2 та сума 1 363,04 грн., на цій відомості також є штамп філії АТ «ОЩАДБАНКУ», окрім печатки та підписів відповідача, тобто це підтверджує той факт, що дійсно відповідачем було перерахування на вищевказану банківську картку позивача (а.с.45-50).

З копії відомості на перерахунок заробітної плати № 3070 від 13 квітня 2017 року вбачається, що під № 166 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_2 та сума 1 423,50 грн., на цій відомості також є штамп філії АТ «ОЩАДБАНКУ», окрім печатки та підписів відповідача, тобто це підтверджує той факт, що дійсно відповідачем було перерахування на вищевказану банківську картку позивача (а.с.40-44).

З копії відомості на перерахування заробітної плати від 01 червня 2018 року вбачається, що під № 288 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_3 та сума 1 423,50 грн., та під № 337 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_3 та сума 3 600,66 грн., під № 389 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_3 та сума 7 037,01 грн., і під № 434 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_3 та сума 994,55 грн., на цій відомості також є штамп ПАТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», окрім печатки та підписів відповідача, тобто це підтверджує той факт, що дійсно відповідачем було перерахування на вищевказану банківську картку позивача (а.с.51-54).

Окрім того з копії відомості на перерахування заробітної плати від 14 серпня 2018 року вбачається, що під № 58 є позивач - ОСОБА_1 , номер її картки НОМЕР_3 та сума 517,13 грн. на цій відомості також є штамп ПАТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», окрім печатки та підписів відповідача, тобто це підтверджує той факт, що дійсно відповідачем було перерахування на вищевказану банківську картку позивача (а.с.78-79).

Згідно копії довідки про доходи ОСОБА_1 , яка видана керівником ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» від 21 січня 2019 року, позивачу за квітень 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 1 235,47 грн., також згідно цієї ж довідки середньоденна/середнього динна заробітна плата позивача складає 29,42 грн., середньомісячна заробітна плата складає 4 854,30 грн. По графіку роботи ОСОБА_1 з 10 червня 2017 року по 13 серпня 2018 року робочих годин 2247 (а.с.81).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, яка виникла з трудових відносин та ціна позову складає 124 165,74 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог статті 116 КЗпП України не провів повний розрахунок з позивачем в день її звільнення, а тому відповідач несе відповідальність, передбачену статтею 117 КЗпП України.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі не можливо з наступних підстав.

Частиною 3 статті 43 Конституції України встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Стаття 47 КЗпП України передбачає обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частина перша цієї норми права наголошує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Установивши при розгляді справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції встановив, що у день звільнення всі належні звільненому працівникові суми виплачені не були та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, однак допустив помилку в його обрахуванні щодо розміру та періоду.

Згідно з індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України заробітна плата ОСОБА_1 становила за січень 2017 року - 5229,86 грн., за лютий 2017 року - 4472,86 грн., за березень 2017 року - 4926,38 грн., за квітень 2017 року - 5050,71 грн., за червень 2017 року - 642,40 грн., а всього 20 322,21 грн. (без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів) (а.с.7-8).

Відповідно до копії заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за січень 2017 року - 5229,86 грн., за лютий 2017 року - 4472,86 грн., за березень 2017 року - 4926,38 грн., за квітень 2017 року - 5050,71 грн., за червень 2017 року - 642,40 грн., а всього 20 322,21 грн. (а.с.9-10).

Згідно копії відомості на перерахунок заробітної плати № 269 від 25 січня 2017 року вбачається, що відповідачем було перераховано на банківську картку позивача суму в розмірі - 1 363,04 грн.(а.с.68-70).

Відповідно копії відомості на перерахунок заробітної плати № 3070 від 13 квітня 2017 року вбачається, що відповідачем було перераховано на банківську картку позивача суму в розмірі -1 423,50 грн. (а.с.71-73).

Згідно копії відомості на перерахування заробітної плати від 01 червня 2018 року вбачається, що відповідачем було перераховано на банківську картку позивача суми в розмірі - 1 423,50 грн.; 3 600,66 грн.; 7 037,01 грн.; 994,55 грн., а всього 13 055,72 грн.(а.с.74-77).

Відповідно з копії відомості на перерахування заробітної плати від 14 серпня 2018 року вбачається, що відповідачем було перераховано на банківську картку позивача суму в розмірі - 517,13 грн.(а.с.77-79).

Згідно всіх копій відомостей на перерахунок заробітної плати відповідач сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі у розмірі - 16 359,39 грн.

Оскільки, в заочному рішенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2018 року сума у розмірі - 20 322,21 грн. зазначена без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, тому при виплаті зазначеної суми необхідно вирахувати податок з доходів фізичних осіб, який відповідно до п. 167.1 Податкового кодексу України складає 18% доходу, та військовий збір, який відповідно до п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу складає 1,5%, про що відповідач детально зазначає у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене сума заробітної плати до виплати становить - 16 359,38 грн. (20 322,21 грн. - сума нарахованої зарплати - 19,5% (18% ПДФО +1,5% військовий збір)).

Таким чином ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» провів остаточний розрахунок з позивачем 14 серпня 2018 року, що підтверджується наданими відповідачем відомостями про перерахунок заробітної плати.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, та невірно розрахував період затримки розрахунку при звільнені.

Посилання позивачки на те, що остаточний розрахунок з нею було проведено 18 грудня 2018 року не підтверджені жодним належним та допустимим доказом , а навпаки спростовуються відомостями наданими відповідачем. (а.с. 68- 70, 71-73, 74-77, 78-79). Посилання позивачки як на доказ проведення остаточного розрахунку, на платіжне доручення № 2543 не підтверджено матеріалами справи.

Отже період затримки розрахунку визначається з 10 червня 2017 року (день звільнення позивача) по 14 серпня 2018 року (день остаточного розрахунку відповідача перед позивачем).

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Під час ухвалення рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд правильно керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 348 від 16.05.1995, № 185 від 24.02.1997, № 1398 від 30.07.1999, № 1266 від 26.09.2001, № 1132 від 30.11.2005, № 35 від 25.01.2012, № 542 від 29.07.2015 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу третього пункту 2 цього Порядку у випадку збереження середньої заробітної плати, у тому числі за затримку розрахунку при звільненні, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку (абзац четвертий пункту 2).

Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду (абзац п`ятий пункту 2).

Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи у разі, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював. З розрахункового періоду виключається лише час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції правильно установив, що останніми 2 календарними місяцями роботи, що передують звільненню ОСОБА_1 , є травень і квітень 2017 року.

З матеріалів справи, у тому числі довідки про доходи та розрахункового листа вбачається, що позивача було звільнено 10 червня 2017 року та протягом останніх двох календарних місяців, які передували звільненню, працівником було відпрацьовано у квітні 2017 року 42 години та нарахована заробітна плата у сумі 1 235,47 грн. У травні 2017 року позивач не працювала та нарахувань не було.

За таких обставин суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права щодо обчислення середньої заробітної плати виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, а саме: з виплат за квітень і травень 2017 року.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що при розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку необхідно застосовувати як розрахункову величину середньоденну заробітну плату, оскільки відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку).

Згідно зі статтею 97 КЗпП України та статтею 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників на підприємствах, в установах і організаціях здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці, яка може проводитися як за результатами індивідуальних, такі колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплати, премії і винагороди встановлюється власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

З табелю обліку робочого часу, розрахункового листа за квітень 2017 року та довідки про доходи від 21 січня 2019 року вбачається, що позивач - ОСОБА_1 займала посаду охоронника в ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» із погодинною оплатою праці згідно з затвердженим графіком.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку виходячи з годинного заробітку 29 грн. 42 коп. (1 235,47 грн. / 42 год.), визначеного відповідачем згідно з абзацами 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Проте, визначаючі суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, якій підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції помилково визначив її шляхом множення розрахункової величини для нарахування виплат працівнику (середньогодинної заробітної плати 29 грн. 42 коп.) на число робочих днів. Та не врахував, що у даному випадку відповідно до пункту 8 розділ ІV Порядку обрахування суми середньої заробітної плати провадяться шляхом множення середньогодинного заробітку на число робочих годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки кількість робочого часу, згідно графіку роботи позивача за період з 10 червня 2017 року по 13 серпня 2018 року становить 2 247 годин.

Враховуючі, що відповідно до положень статей 116, 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку повинен нараховуватися з часу звільнення по день фактичного розрахунку, то в даному випадку підлягає виплаті середній заробіток за період з 11 червня 2017 року по 14 серпня 2019 року .

Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку складає 66 106,74 грн. (29 грн. 42 коп. х 2247 робочих годин) без нарахування, утримання та сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині розміру та періоду обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зміні.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення по справі та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи, суд апеляційної інстанції змінює рішення в частині розміру та періоду обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (53,24%) тому апеляційний суд вважає за необхідне стягнути на користь Держави з позивача ¬- 580,59 грн., з відповідача - 661,07 грн.

У зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції стягнути з відповідача - ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог - 882,77 грн.

Керуючись статтями 7, 19, 369, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2019 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 11 червня 2017 року по 14 серпня 2018 року у розмірі 66 106,74 (шістдесят шість тисяч сто шість) гривень 74 копійки без нарахування, утримання та сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 580 (п`ятсот вісімдесят) гривень 59 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на користь Держави судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 661 (шістсот шістдесят одна) гривні 07 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі - 882 (вісімсот вісімдесят дві) гривні 77 копійок.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.М. Біляєва

О.І. Корчиста