ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2323/19 Справа № 207/3371/17 Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І.М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, виключення майна із складу спадщини, визнання часток у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, виключення майна із складу спадщини, визнання часток у праві спільної сумісної власності.

Позовна заява мотивована тим, що вона 22.08.2000 року познайомилася з ОСОБА_4 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_3", де вона працювала директором.

Восени 2000 року ОСОБА_4 переїхав проживати до неї, в квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності.

Так, з осені 2000 року вона та ОСОБА_4 почали проживати однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вони проживали однією сім`єю на одній житловій площі та вели спільний побут та господарство із взаємними правами та обов`язками чоловіка та жінки до часу смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як для її родичів, друзів та знайомих, так і для родичів, друзів та знайомих ОСОБА_4 вони знаходились у фактичних шлюбних відносинах та були для всіх подружжям.

Так, вона та ОСОБА_4 , як сім`я постійно відвідували братів ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , родини синів ОСОБА_4 - ОСОБА_1 (його дружини ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_8 ) та ОСОБА_2 (його дружини ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10 ), а також її родину, доньки - ОСОБА_11 (чоловіка ОСОБА_12 , доньки ОСОБА_13 та доньки ОСОБА_14 ) та і вони відвідували їх, відзначали разом сімейні свята, проводили сімейні дозвілля, що підтверджується фототаблицею. Взагалі ОСОБА_4 дуже любив відзначати свята у колі родини та друзів.

Їх сімейне життя було побудоване на взаємній повазі та щирому коханні, вони турбувалися один про одного, стежили за станом здоров`я один одного: якщо вона хворіла, то чоловік одразу біг в аптеку за ліками, коли хворів чоловік, то вона теж одразу бігла в аптеку за ліками, або викликала лікаря. Їм приносило задоволення робить один одному подарунки на їх сімейні свята та дати, вона жодного разу на свята не була без квітів від коханого чоловіка.

Позивачка зазначила, що за час їх сімейного життя вони за спільні кошти набували майно, укладали щодо майна договори на його утримання та обслуговування, утримували та облаштовували майно.

Протягом усього часу спільного проживання в інших зареєстрованих шлюбах ані вона, ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 не перебували.

Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення ст. 74 СК України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку.

За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу нею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за спільні кошти, було набуто право власності на наступне майно: кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу кафе від 16.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 587; земельна ділянка, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 899; транспортний засіб марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011, на підставі договору купівлі-продажу № 138А/11 від 10.03.2011 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, крім зазначеного майна на частину житлового будинку АДРЕСА_3 .

Спадкоємцями спадкового майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідні сини: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

І хоча за життя ОСОБА_4 , його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважали її з їх батьком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але після смерті батька та на момент подання позовної заяви домовленість між нею, ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо добровільного поділу спільного сумісного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та спадкового майна відсутня.

За заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини, Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведена спадкова справа.

Між нею, ОСОБА_3 та сподємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір щодо визнання або невизнання спільної сумісною власністю майна, яке входить до спадкового майна ОСОБА_4 , вказані обставини справи підтверджують факт, що в даному випадку виник спір про право на спадкове майно.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступне майно: кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033; транспортний засіб марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011.

Виключити із складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 наступне майно: 1/2 частину кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу кафе від 16.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 587; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 899; 1/2 частину транспортного засобу марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011, який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 138А/11 від 10.03.2011 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно: 1/2 частину кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033; 1/2 частину транспортного засобу марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.09.2018 року позовні вимоги задоволено.

Суд встановив факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступне майно: кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033; транспортний засіб марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011.

Виключено із складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 наступне майно: 1/2 частину кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу кафе від 16.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 587; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 899; 1/2 частину транспортного засобу марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011, який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 138А/11 від 10.03.2011 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на наступне майно: 1/2 частину кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033; 1/2 частину транспортного засобу марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 16.02.2006 року було укладено договір купівлі-продажу кафе загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 587, відповідно до якого покупцем виступив ОСОБА_4

14 листопада 2013 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 899, відповідно до якого покупцем виступив ОСОБА_4

10 березня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу № 138А/11 транспортного засобу марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011, відповідно до якого покупцем виступив ОСОБА_4 .

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу, наявність спільного побуту та спільних друзів, спільний відпочинок, спілкування подружжя з дітьми ОСОБА_4 та з дітьми ОСОБА_3 від першого шлюбу, придбання ними майна підтверджено в судовому засіданні, зокрема, показаннями допитаних свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Також, з показань свідків вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2000 року до червня 2017 року проживали разом як чоловік та дружина, мали стосунки, притаманні подружжю, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, будували спільне життя разом.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно займалися підприємницькою діяльністю в кафе за адресою по АДРЕСА_2 , що підтверджується: торговим патентом № 188366/1 від 15.03.2006 року, що був виданий ОСОБА_3 на здійснення торговельної діяльності в кафе по АДРЕСА_2 ; договором на відшкодування частки витрат з обслуговування будинку (споруди) за адресою АДРЕСА_2 (кафе ) від 01.02.2007 року, укладеного ОСОБА_3 ; довідкою про взяття на облік платника податків № 366 від 01.03.2007 року ОСОБА_3 ; свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_3 від 15.05.2012 року ОСОБА_3 , в якому зазначено "місце провадження господарської діяльності" - АДРЕСА_2 ; дозволом на розміщення об`єкту торгівлі № 582 від 27.02.2006 року, який видано ПП ОСОБА_3 ; свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В01 № 264321 від 17.05.2004 року ОСОБА_3 ; висновком на відповідність об`єкта за адресою по АДРЕСА_2 вимогам санітарно-гігієнічних норм та правил від 23.02.2006 року, висновок видано ОСОБА_3 ; договором № 46 від 01.03.2006 року; актом № 53/11-07 від 15.07.2011 року; угодою № 53/11 від 15.06.2011 року на проведення щомісячної дератизації в кафе, розташованому по АДРЕСА_2 , укладеною ОСОБА_3 та інші письмові докази, які містяться в матеріалах справи та підтверджують той факт, що саме спільною працею та спільними зусиллями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювалась підприємницька діяльність в кафе, яке вони й купили саме для здійснення там разом підприємницької діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ведення спільного господарства, наявність у них взаємних прав та обов`язків, усталених відносин, притаманних подружжю, підтверджується не тільки показами свідків, фототаблицями, а й доданими документами, які є письмовими доказами по справі і які зберігаються у позивачки.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки, відсутність перебування цих осіб в іншому шлюбі.

Відповідно до частини першої статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

За приписами частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до статей 60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначив, що при вирішенні майнового спору на підставі ст. 74 СК України «… суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу, в період, протягом якого було придбане спірне майно».

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовими договорами між ними.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 за кошти, які були зароблені ним в Росії, придбав: кафе, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу кафе від 16.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 587; земельну ділянку, площею 0,0677 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована в Іванівській сільській раді, СТ "Будівельник", Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:321:0033, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 899; транспортний засіб марки Toyota, модель Corola, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску 2011, на підставі договору купівлі-продажу № 138А/11 від 10.03.2011 року.

Суд першої інстанції встановлюючи факт проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу на вказане уваги не звернув.

Крім того, колегія суддів вважає, що покази свідків при вирішенні даного спору не можуть бути правовою підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки, для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю необхідні докази: постійне спільне проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, але таких доказів позивачем не було надано.

Крім того, надані позивачкою докази, у їх більшості, не стосуються подружнього життя, а свідчать про наявність між сторонами ділових стосунків.

Крім того, поза увагою суду лишились ті обставини, що ОСОБА_4 з 1979 року постійно проживав, був зареєстрованим та працював у РФ. Мав паспорт громадянина Росії, був зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_4 з 17.10.2001 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , по час смерті, що підтверджено матеріалами справи (т.1 а.с.63-66, 178-200). З 17.01.2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 працював саме в районах Сибіру РФ, а з 01.07.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 працював у ТОВ "ЛУКОЙЛ-ЭНЕРГОСЕТИ" вахтовим методом організації роботи.

Однак, судом першої інстанції не було враховано більш тривале перебування ОСОБА_4 за місцем роботи та реєстрації на території РФ.

Крім того, з 20.09.2007 року ОСОБА_4 було призначено пенсію за Списком №1 і він знаходився на пенсійному обліку в УПФР в м. Анжеро-Сунжевське Кемеровської області Російської федерації, там отримував пенсію.

Саме перебуваючи на роботі в м. Ніжньовартівськ Ханти-Мансійського автономного округу РФ захворів, був госпіталізований та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лікарні.

В Україні його місце реєстрації, згідно до паспорта громадянина України зазначено: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.8-9).

Наявність в матеріалах справи фотографій не можуть розглядатись, як доказ спільного проживання, ведення спільного господарства, спільного бюджету, наявність спільних витрат, участі у витратах на утримання житла, тощо. Крім того, вони носять епізодичний характер, під час перебування ОСОБА_4 у чергових відпустках.

А тому, усі ці обставини не дають підстав щодо безспірного встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як чоловіка і жінки однією сім"єю без реєстрації шлюбу, які надають майнові права на підставі ст. 74 СК України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, виключення майна із складу спадщини, визнання часток у праві спільної сумісної власності - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко