Справа №:209/2174/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гаврилової О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8665 від 24 вересня 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором №4521 від 25 грудня2011 року у розмірі 12 352,79 грн, що є підставою для повернення ОСОБА_1 безпідставно утриманих коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19 серпня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін.

25 вересня 2019 року позивачем ОСОБА_1 направлено до суду уточнену позовну заяву.

Як убачається з вимог позовної заяви в новій редакції, позивач просить суд:визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8665 від 24 вересня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором №4521 від 25 грудня 2011 року у розмірі 12 352,79 грн та стягнути зПАТ «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів, а саме: витрат на проведення виконавчих дій на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. у сумі 403,27 грн; основної винагороди приватного виконавця у сумі 1235,28 грн, на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л; боргу у сумі 7 323,67 грн на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк».

Вивчивши матеріали позовної заяви в новій редакції, суд приходить до наступного.

Фактично подана позовна заява в новій редакції є заявою про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк на подання заяв про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим подану позивачем позовну заяву в новій редакції слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 260, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (уточнену позовну заяву) - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: