Справа № 305/1229/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

з участю секретаря Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Рахівського районного суду від 03 жовтня 2018 року (головуючий суддя Марусяк М.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Карпатського біосферного заповідника про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

11.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Карпатського біосферного заповідника про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно наказу №448-к від 07.07.2004 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Марамороського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського біосферного заповідника (надалі Марамороське ПНДВ).

Наказом директора Карпатського біосферного заповідника №266 від 28.11.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення догани за неналежне виконання посадових обов`язків встановлених посадовою інструкцією.

Іншим наказом директора Карпатського біосферного заповідника №95 від 16.04.2018 ОСОБА_1 знову притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків встановлених посадовою інструкцією за внесення недостовірної інформації до звітних документів.

Наказом директора Карпатського біосферного заповідника №128-к від 11.06.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Марамороського ПНДВ з формулюванням: «За систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, п.3 статті 40 КЗпП України».

Позивач вважає незаконним наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №95 від 16.04.2018, а також наказ про звільнення з роботи №128-к від 11.06.2018, посилаючись на таке.

Так, у наказі директора Карпатського біосферного заповідника №95 від 16.04.2018 зазначено, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності послужило те, що в порушення вимог посадової інструкції, він, обіймаючи посаду начальника Марамороського ПНДВ, не забезпечив відпуск у встановленому порядку та строки лісопродукції для потреб полонинського господарства, а також не подав обґрунтованої письмової заяви про необхідність оформлення відстрочення на вивезення деревини. Натомість звернувся до заступника директора п. ОСОБА_3 з рапортом про надання дозволу на відпуск вказаної лісопродукції для власних потреб, чим ввів в оману керівництво заповідника, не надавши повної та об`єктивної інформації про призначення лісопродукції та її фактичне місце знаходження, оскільки відповідно до рапорту був виписаний наряд на відпуск лісопродукції №186 від 30.03.2018, а згідно товарно-транспортної накладної №001358 від 30.03.2018, пункт завантаження відповідає пункту розвантаження, тобто квартал 3/39.

Підставою для прийняття зазначеного наказу №95 від 16.04.2018 був акт службового розслідування від 11.04.2018, яким начебто стверджується факт наявності в його діях вини в порушенні трудового договору.

З висновками, зазначеними в акті службового розслідування, позивач не згідний і вважає його незаконним. Наказом №87 від 05.04.2018 «Про проведення службового розслідування» у період з 06.04.2018 по 11.04.2018 було проведено службове розслідування факту порушення термінів відпуску і вивезення деревини та подання недостовірної інформації у звітності про рух лісфонду та лісопродукції по Марамороському ПНДВ.

Зі змісту акту службового розслідування вбачається, що вини позивача у порушенні трудового договору не встановлено, як і не визначено, які саме пункти посадової інструкції ним порушено, які трудові обов`язки порушено.

Про відсутність вини позивача в порушенні посадової інструкції свідчить те, що в.о. майстра з охорони природи Марамороського ПНДВ ОСОБА_4 не повідомив позивача, як начальника відділення, про необхідність надання відстрочення на вивезення деревини. При цьому оплата вартості лісопродукції, яка знаходиться в кв. АДРЕСА_1 , Костилівською сільською радою мала бути проведена ще в березні місяці. Саме посадовою інструкцією майстра з охорони природи Карпатського біосферного заповідника визначено, що останній оформляє відповідні документи на відпуск лісопродукції споживачам, веде облік обсягів та перевіряє якість виконаних природоохоронних робіт.

У зв`язку з цим позивач не зміг своєчасно повідомити про необхідність надання відстрочення на вивезення деревини.

Зазначає, що згідно п. 52 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» передбачено, що заготовлена деревина та інші продукти лісу, від яких споживач відмовився (незатребувана споживачем), надходять у розпорядження власника лісів або постійного лісокористувача і реалізуються на загальних підставах. Кошти від їх реалізації (крім витрат, пов`язаних із зберіганням, транспортуванням і реалізацією) зараховуються до бюджету в установленому порядку.

Тому позивач у своєму рапорті на ім`я заступника директора п. ОСОБА_3 , просив дозволити виписати вказану лісопродукцію для власних потреб Марамороського ПНДВ, для забезпечення належної та нормальної роботи працівників Марамороського ПНДВ, і лише після отримання його дозволу, в звіті про рух лісопродукції, було відображено інформацію про її відпуск.

Вважає, що позивачем не вчинено дій, які б свідчили про введення в оману керівництва заповідника, оскільки деревина фактично не могла бути переміщена, оскільки була відпущена для власних потреб Марамороського ПНДВ.

Позивачу не зрозуміло з яких мотивів, в акті службового розслідування та наказі про оголошення догани зазначено, що позивач просив відпустити деревину для своїх власних потреб, а не для потреб Марамороського ОСОБА_5 , як це було зазначено в рапорті та товарно-транспортній накладній.

Про недотримання встановленої процедури проведення службового розслідування свідчить те, що акт службового розслідування від 11.04.2018, в порушення вимог п.10 вище згаданої Постанови КМУ, розглядався за відсутності позивача і це при тому, що він наполягав, щоб розгляд проводився з його участю, із можливістю надати свої пояснення з приводу обставин, що були предметом службового розслідування.

Крім наведеного, 15.03.2018 директором Карпатського біосферного заповідника було видано наказ №58 «Про проведення планової весняної ревізії обходів та природоохоронних дільниць», яка мала бути проведена в період з 2 до 25.04.2018, а при наявності снігового покриву, на протязі одного тижня після його сходження.

Даним наказом зобов`язано начальників ПНДВ після проведення весняної ревізії належно оформлені матеріали (акти ревізій, інвентаризаційні відомості, відтиски тавр та акти огляду місць рубок) подати в адміністрацію на перевірку та затвердження в термін до 15.05.2018 та зобов`язано відділ державної охорони ПЗФ ( ОСОБА_6 ) відділу відтворення, збереження природних екосистем та використання природних ресурсів ( ОСОБА_7 ) подати акти контрольної ревізії на розгляд та затвердження в термін до 25.05.2018.

На виконання наказу №58 позивачем 15.05.2018 подано матеріали весняної ревізії в адміністрацію на перевірку та затвердження, що підтверджується резолюцією дирекції.

Проте ще 11.05.2018 адміністрацією Карпатського біосферного заповідника було проведено контрольну ревізію обходу №3 Марамороського ПНДВ ОСОБА_8 . АДРЕСА_2 вид.4 та 6, в ході якої, начебто, виявлено незаконні рубки дерев в зимовий період 2017-2018 рр.

З висновками проведеної контрольної ревізії позивач не погоджується і вважає такі не об`єктивними та сфальсифікованими, оскільки ревізію проведено з порушенням встановленого порядку. Контрольна ревізія мала бути проведена, у відповідності до наказу №58, за результатами планової ревізії, яка проведена ним 15.05.2018.

Передчасне проведення контрольної ревізії 11.05.2018 мало бути мотивоване певною необхідністю, про що позивач, як відповідальна особа, мав бути належним чином проінформований, чого зроблено не було.

Контрольна ревізія повинна була проводитися з участю інспектора з охорони ПЗФ та майстра з охорони природи, які не зрозуміло з яких причин не були залучені до її проведення, а така проводилася лише за участі заступника директора п. ОСОБА_3 та інших працівників Карпатського біосферного заповідника, які не були зазначені в наказі про проведення контрольної ревізії.

За результатами проведеної контрольної ревізії, якою виявлено згадані порушення, заступник директора ОСОБА_3 видав наказ №140 від 25.05.2018, яким за систематичне невиконання ОСОБА_1 посадових обов`язків було зобов`язано відділ юридичного та кадрового забезпечення підготувати подання на звільнення з роботи.

Також позивач зазначає, що профспілковий комітет Карпатського біосферного заповідника згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади не давав, а лише запропонував переведення на іншу вакантну посаду - майстра з охорони природи Рахів-Берлибаського ПНДВ.

Крім того, в наказі №140 від 25.05.2018 зазначено, що матеріали та акт службового розслідування, яке було проведено 21.05.2018, про наявність якого позивачу нічого не відомо, направлено для проведення розслідування до Рахівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Вказує, що Рахівським ВП ГУ НП в Закарпатській області жодні відомості в ЄРДР не вносилися і слідчі дії не проводилися, тому вважає, що даний факт свідчить про відсутність будь-яких доказів наявності вини в діях позивача щодо порушення трудового законодавства та наслідків, які могли б настати в результаті цього.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність факту систематичності порушення трудового законодавства, трудового договору та посадової інструкції.

Посилаючись на дані обставини, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_9 №95 від 16.04.2018 «Про розгляд акта службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності»; визнати незаконним та скасувати наказ заступника директора - головного природознавця Карпатського біосферного заповідника Р.А. Кузьмінського №128-к від 11.06.2018 «Про звільнення» ОСОБА_1 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Марамороського ПНД відділення Карпатського біосферного заповідника.

Рішенням Рахівського районного суду від 03.10.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

Зокрема, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наказ директора Карпатського біосферного заповідника №95 від 16.04.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани є незаконним; деревину на підставі рапорту ОСОБА_1 було виписано для власних потреб ПНДВ, а не особистих потреб ОСОБА_1 ; вказує, що даючи пояснення 05.04.2018 ОСОБА_1 не знав, що відносно нього ініційоване службове розслідування згідно наказу № 87 від 05.04.2018 «Про проведення службового розслідування», а вважав, що дає пояснення з приводу несвоєчасного подання рапорту на відстрочку вивезення деревини; акт службового розслідування розглядався за відсутності ОСОБА_1 , а тому останній не мав можливості дати пояснення щодо предмету службового розслідування; в акті службового розслідування не зазначено рік народження позивача, освіту та строк його перебування на посаді; в.о. майстра з охорони природи Марамороського ПНД відділення ОСОБА_4 не повідомив позивача, як начальника відділення, про необхідність надання відстрочення на вивезення деревини; акт контрольної ревізії від 11.05.2018 складено за відсутності ОСОБА_1 та контрольну ревізію проведено без позивача, а тому він не мав можливості дати пояснення; зазначає, що профспілковий комітет Карпатського біосферного заповідника, на думку позивача, не давав згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади; звільнення вважає незаконним, оскільки у день звільнення 11.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до лікаря та перебував на лікарняному до 21.06.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу директор Карпатського біосферного заповідника просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали документів, копії яких були надані відповідачем, містяться в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Заходи дисциплінарного стягнення та порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено ст. ст. 147-149 КЗпП України

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Пленум Верховного Суду України в п.п.18, 22 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника. При цьому суди не вправі визнавати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. При розгляді таких спорів судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст.40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст.ст.147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, зокрема, за п.3 ст.40 КЗпП України, суд повинен з`ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв`язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлено, що наказом від 07.07.2004 № 448-к, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Марамороського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського біосферного заповідника (а.с.50).

Наказом №128-к від 11.06.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Марамороського ПНД відділення Карпатського біосферного заповідника за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за п.3 статті 40 КЗпП України (а.с. 11-12).

При цьому судом встановлено, що протягом року перед звільненням відповідач двічі притягував ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Зокрема, наказом директора Карпатського біосферного заповідника №266 від 28.11.2017 ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, встановлених посадовою інструкцією начальника Маромороського ПНД відділення (6-8).

Наказом директора Карпатського біосферного заповідника №95 від 16.04.2018 ОСОБА_1 вдруге оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, встановлених посадовою інструкцією, внесення недостовірної інформації до звітних документів (а.с.9-10).

Позивачем у позовній заяві оскаржено лише наказ №95 від 16.04.2018 про оголошення ОСОБА_1 догани та наказ №128-к від 11.06.2018 про звільнення.

Як вбачається з оскаржуваного наказу №95 від 16.04.2018 підставою для застосування до позивача догани стали результати проведеного службового розслідування, зазначені в акті від 11.04.2018 (а.с. 13-15).

Згідно вказаного акту, комісією в ході службового розслідування встановлено, що Карпатським біосферним заповідником виписано лісорубні квитки: № 10 (п/п) від 27.06.2017 серія 02 ЛКБ № 525178 на рубку дров`яної деревини - 3 м 3 (а.с.59); № 17 (п/п) від 31.07.2017 серія 02 ЛКБ № 525185 на рубку ділової деревини - 6 м 3 та дров`яної деревини - 4 м 3 - для утримання полонинського господарства (опалення стаї та будівництва тимчасового будиночка для проживання вівчарів) на полонині АДРЕСА_3 (кв. АДРЕСА_1 Марамороського ПНДВ) (а.с.60). Відповідно до вказаних лісорубних квитків, строк закінчення вивезення лісоматеріалів 31.03.2018. Дані обставини підтверджуються довідкою від 10.04.2018 № 769 заступника начальника відділу державної охорони ОСОБА_10 (а.с.61)

У порушення ст.ст. 2, 46, 50, 51 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ №761 від 23.05.2007 та посадової інструкції, начальник Марамороського ПНДВ ОСОБА_1 не забезпечив відпуск, у встановленому порядку та встановлені строки, вказаної лісопродукції для потреб полонинського господарства. При цьому, також не подав обґрунтованої письмової заяви про необхідність оформлення відстрочення на вивезення деревини. Натомість, він звернувся до заступника директора-головного природознавця ОСОБА_3 , з рапортом, в якому просив дозволити виписати вказану лісопродукцію для власних потреб 6 м.куб будівельного лісу та 7 м. куб дров ІІІ сорту (а.с.63). Тому твердження позивача, що у рапорті він просив дозволити виписати вказану лісопродукцію для власних потреб Марамороського ПНДВ, для забезпечення належної та нормальної роботи працівників Марамороського ОСОБА_5 , не відповідає дійсності. Крім того, згідно довідки Карпатського біосферного заповідника, в кварталі 3 виділ 39 Марамороського ПНДВ відсутні будь-які будівлі чи споруди на обслуговування яких могли б бут використана вказана лісопродукція - 6 м.куб будівельного лісу та 7 м. куб дров ІІІ сорту (а.с.194).

За результатами службового розслідування комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання посадових обов`язків начальника Марамороського ПНДВ, встановлених посадовою інструкцією, що призвело до порушення Порядку спеціального використання лісових ресурсів.

Такими діями ОСОБА_1 залишив заготовлену деревину на місцях рубок після закінчення строків її заготівлі і вивезення, при цьому намагався приховати цей факт, шляхом оформлення товарно-транспортної накладної (ще 30.03.2018), відобразивши нібито рух лісопродукції на баланс Марамороського ПНДВ, хоча фактичного вивезення її з місця рубки не відбулося (позивач вніс недостовірну інформацію до звітних документів та ввів в оману адміністрацію Карпатського біосферного заповідника).

У акті службового розслідування від 11.04.2018 чітко зазначено, що від ОСОБА_1 отримано пояснення, у яких він вказував, що ним несвоєчасно були подані документи для оформлення відстрочення на вивезення вказаної деревини у зв`язку з тим, що в.о. майстра з охорони природи ОСОБА_4 несвоєчасно повідомив його про залишки лісопродукції в кв. 3/39.

Такі пояснення суд вважає небгрунтованими, оскільки відображення уявного руху лісопродукції на баланс Марамороського ПНДВ здійснено ще 30.03.2018, тобто до закінчення строку вивезення лісоматеріалів (31.03.2018).

В акті службового розслідування від 11.04.2018 ОСОБА_1 письмово зазначив свої зауваження до цього акту, мотивуючи їх виключно тим, що Костилівська сільська рада запевняла, що проведе оплату за лісопродукцію, однак не сплатила кошти, що призвело до несвоєчасного подання ним рапорту на відстрочення.

Даній обставині та поясненням ОСОБА_1 надано оцінку комісією в акті службого розслідування від 11.04.2018 при наданні висновків за результатами службового розслідування.

Оскільки згідно посадової інструкції начальника природоохоронного науково-дослідного відділення, затвердженої 01.02.2017, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений, начальник природоохоронного відділення особисто організовує виконання ПНД відділенням господарських робіт та забезпечує облік та звітність про господарську діяльність відділення (а.с.52-54), тому суд першої інстанції правомірно вважав безпідставними твердження позивача що відсутня його вина у скоєному правопорушенні.

Необгрунтованими є посилання позивача, що станом на 05.04.2018 йому не було відомо про те, що відносно нього ініційовано службове розслідування, оскільки саме в цей день ним було надано письмове пояснення, копія якого міститься в матеріалах справи, а 12.04.2018 ОСОБА_1 надав свої пояснення при ознайомленні з актом службового розслідування від 11.04.2018.

Відтак ОСОБА_1 допустив неналежне виконання посадових обов`язків, що тягне за собою дисциплінарну відповідальність, при цьому позивачем не доведено незаконності наказу №95 від 16.04.2018 про оголошення догани.

Також встановлено, що причиною видачі наказу від 11.06.2018 №128-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи являлося систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Підставами для видачі наказу про звільнення є: акт службового розслідування від 21.05.2018, акт контрольної ревізії від 11.05.2018, акт про відмову ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та підписання акта контрольної ревізії від 14.05.2018, згода профспілки, розпорядження №47 від 08.06.2018 про надання ОСОБА_1 можливості надати письмові пояснення з приводу допущених ним порушень та пропозиція щодо переведення ОСОБА_1 на вакантну посаду майстра з охорони Рахів-Берлибаського ПНДВ, акт про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень та відмову від надання згоди на переведення на вакантну посаду майстра з охорони Рахів-Берлибаського ПНДВ.

З акту контрольної ревізії від 11.05.2018 слідує, що в кв.4 вид.4 та 6 було виявлено незаконні рубки дерев породи «ялина» в кількості - 10 шт., загальною кубомасою - 12,0 м. куб., таксовою вартістю 2192 грн. Розмір шкоди заподіяної природно-заповідному фонду складає - 55526,00 грн. Рубка скоєна в зимовий період 2017-2018 років (а.с.69).

При цьому, начальник відділу державної охорони ПЗФ ОСОБА_6 в судовому засідання апеляційного суду пояснив, що 11.05.2018 було створено комісію для проведення контрольної ревізії, оскільки було отримано інформацію про самовільні рубки. ОСОБА_1 був на місці, проте відмовився іти з комісією оглянути місця рубки, що позивачем не було спростовано.

На наступний день було запропоновано як позивачу, так і інспектору ОСОБА_11 та майстру з охорони природи ОСОБА_4 повторно оглянути місця рубок, від чого останні відмовились, та в подальшому відмовились підписати акт контрольної ревізії від 11.05.2018.

Так, відповідно до Акту від 14.05.2018, ОСОБА_1 відмовився підписати акт контрольної комісії від 11 травня 2018 та надати пояснення про незаконні рубки в кварталі 4 виділ 4, квартал 4 виділ 6 (а.с.75).

Актом службового розслідування від 21.05.2018 встановлено, що огляд місць заготівлі деревини згаданих лісосік проводився комісією у складі начальника Марамороського ПНД відділення ОСОБА_1 , в.о. майстра з охорони природи Марамороського ПНД відділення ОСОБА_4 та інспектора з охорони ПЗФ І кат. Марамороського ПНДВ ОСОБА_11 Вказаною комісією неналежно проведено огляд місць заготівлі деревини, оскільки в актах огляду місць заготівлі деревини від 13.04.2018 (щодо кварталу 4 виділу 4) та від 13.04.2018 (щодо кварталу 4 виділу 6) сформульовано висновок про те, що рубка закінчена повністю, деревина вивезена повністю, однак при цьому не виявлений та не зафіксований факт незаконної рубки деревини та не вжито відповідних заходів для своєчасного встановлення винних осіб (а.с.72).

Суд вважає безпідставним посилання позивача, що йому не було відомо про факт проведення зазначених службових розслідувань, оскільки в процесі їх проведення в нього витребовувалися письмові пояснення з приводу допущених порушень. При проведенні контрольної ревізії 11.05.2018 позивач був безпосередньо присутній, що підтверджується актом контрольної ревізії. При цьому, ОСОБА_1 відмовився підписати акт контрольної ревізії від 11.05.2018 та надати пояснення, про що було складено відповідний акт (а.с.75).

22 травня 2018 року заступник директора головний природознавець Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_3 звернувся да начальника рахівського відділення поліції із заявою про кримінальне правопорушення (а.с.226). 21.06.2018 до ЄРДР внесено кримінальне провадження, в рамках якого ОСОБА_12 . ОСОБА_13 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст 364 КК України (а.с.222).

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1, 2-5, 7 ст.40 і п. п. 2, 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

25.02.2018 заступник директора головний природознавець Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_3 звернувся з поданням до голови профкому, в якому просив дати згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади (а.с.19-20). На засідання профкому запрошувався ОСОБА_1 (а.с.21-22). Як вбачається з витягу із протоколу засідання профкому №8/18 від 08.06.2018 таке подання було розглянуто, і профспілковий комітет Карпатського біосферного заповідника надав згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Марамороського ПНДВ, але, враховуючи 20-ти річний стаж роботи в КБЗ рекомендувало адміністрації розглянути можливість переведення його на іншу посаду (а.с.78).

При цьому, суд вважає, що рекомендація профспілкової організації розглянути можливість переведення ОСОБА_1 на іншу роботу не може вважатися відмовою у дачі згоди на розірвання трудового договору.

У зв`язку з наведеним, твердження позивача про те, що профспілка Карпатського біосферного заповідника не надавала згоду на його звільнення, а лише запропонувала перевести на іншу посаду, суд вважає необгрунтованим.

Більш того, судом встановлено, позивачу ОСОБА_1 адміністрацією КБЗ було запропоновано переведення на іншу посаду - майстра з охорони Рахів-Берлибаського ПНДВ (а.с.79).

З «Акту про відмову в наданні письмових пояснень та в наданні згоди на переведення на іншу посаду» від 11 червня вбачається, що 11 червня 2018 року об 11 год. ОСОБА_1 було запропоновано дати письмові пояснення з приводу допущених правопорушень, від дачі яких він відмовився, та було запропоновано перевести його на вакантну посаду майстра з охорони Рахів-Берлибаського ПНДВ, від чого ОСОБА_1 також відмовився (а.с.80).

З наказом про звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений 11.06.2018 о 11:30 год., однак від підпису відмовився, що стверджується актом про відмову в ознайомленні з наказом від 11.06.2018 (а.с. 81). Листом від 11.06.2018 ОСОБА_14 було повідомлено, що з ним проведено повний розрахунок, та у зв`язку з його відмовою отримати копію наказу про звільнення та трудову книжку - надається копія наказу від 11.06.2018 № 128-к, та запропоновано з`явитись для отримання трудової книжки або надати письмову згоду на її пересилання (а.с.82).

Апелянт також посилається на те, що позивача було звільнено в період тимчасової непрацездатності - представником позивача у жовтні 2018 року було надано суду копію листка непрацездатності серії АДМ №718092 виданого 11.06.2018 ВОЗ Рахівської ДА Рахівського ЦЛМСД ОСОБА_15 , з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 11.06.2018 по 16.06.2018 (а.с.110).

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті).

Суд першої інстанції зазначив, що представником позивача не надано копії журналу реєстрації листків непрацездатності, тому суд не має можливості встановити точний час, коли ОСОБА_1 відкрив лікарняний та поступив на амбулаторне лікування; з акту про відмову в ознайомленні з наказом від 11.06.2018 слідує, що з наказом про звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений 11.06.2018 о 11:30 год., а отже, позивач 11.06.2018 був присутній на роботі, однак не повідомив адміністрацію Карпатського біосферного заповідника, що він знаходиться на лікарняному. Також суд першої інстанції вказав, що позивач у позовній заяві та відповіді на відзив не посилався на те, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності.

Колегія погоджується з такою позицією суду першої інстанції, оскільки з наявних в матеріалах актів (а.с.80, 81) вбачається, що ОСОБА_1 на час ознайомлення його з наказом про звільнення 11.30 год. був на роботі, у табелі обліку робочого часу за червень 2018 року міститься відмітка про відпрацювання ОСОБА_1 8 годин (а.с.166), а у «Акті про відмову в наданні письмових пояснень та в наданні згоди на переведення на іншу посаду зазначено», що ОСОБА_1 не повідомив адміністрацію про наявність у нього будь-яких обставин (в т.ч. відпустку, відрядження, хвороба, тимчасова непрацездатність, тощо), які б обмежували право адміністрації на звільнення його з ініціативи власника або уповноваженого органу.

Таким чином, позивач не довів незаконності звільнення.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Головуюча:

Судді: