Справа №359/8276/19
Провадження №2-з/359/98/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області

Чирка С.С. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В своїй заяві він просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_3 , що належить на праві спільної часткової власності та частка у цьому об`єкті нерухомого майна 196/1000, опис об`єкта, частка блоку у гуртожитку, об`єкт житлового нерухомості, загальна площа 67,5 кв.м, житлова площа 56,1, а кімната №175 АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що 21.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики. За змістом даного договору позикодавець передав у власність відповідачеві грошові кошти у розмірі 145 000 гривень, терміном до 01.05.2019 року, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів.

Відповідач своїх зобов`язань не виконав, а тому заявник вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дійсно, згідно розписки ОСОБА_3 взяв у борг 145 000 гривень у ОСОБА_2 та зобов`язався повернути вказану суму до 01.05.2019 року.

Крім цього в матеріалах справи містяться копії оголошення з мобільного додатку «OLX» згідного якого продається кімната, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Контактною особою вказаного оголошення є « ОСОБА_4 ».

Разом з тим, в матеріалах, приєднаних до заяви про забезпечення позову, відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на це, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника Луневського Євгенія ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: С.С. Чирка