РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Борєйко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юр`євій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіровське (перейменоване на м. Хрестівка) Донецької області.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок хвороби померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала в м. Кіровське (перейменоване на м. Хрестівка) Донецької області. Вона має в наявності: свідоцтво про смерть від 27 листопада 2018 року, видане Кіровським міськвідділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Донецької народної республіки; лікарське свідоцтво про смерть №165 від 26 листопада 2018 року, видане комунальною установою «Центральна міська лікарня міста Кіровське», фотокартки з місця поховання на кладовищі, копію паспорту ОСОБА_2 з реєстраційним номером облікової карки платника податків, в зв`язку з чим звернулася до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 Однак, вказаним органом у проведенні вищевказаної реєстраційної дії їй було відмовлено з причин відсутності підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. При цьому, їй було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі наданих нею документів, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у заяві про встановлення факту просить судовий розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з наведених у заяві підстав.

Представник заінтересованої особи - Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить судовий розгляд справи провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, врахувавши доводи заявника, викладені у заяві про встановлення факту смерті, та позицію заінтересованої особи, висловлену у заяві, вивчивши додані до справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Шахтарським МВ УМВС України у Донецькій області 08 грудня 2000 року, громадянка України ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Бригадирівка Козельщинського району Полтавської області та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шахтарським бюро РАЦС Донецької області 16 серпня 1962 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Шахтарським міським відділом РАЦС Донецької області 25травня 1984 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.7).

На підставі 'викладеного, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом Кіровського міського відділу записів актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 27 листопада 2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в селі Бригадирівка Козельщинського району Полтавської області Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років в м. Кіровське Донецької Народної Республіки, про що 27 листопада 2018 року складений запис про смерть №297 (а.с.9).

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті №1966/16.1-01.10 від 20 березня 2019 року, Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомив ОСОБА_1 , що подані нею документи не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіровське Донецької області (а.с.14).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час чи про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно ч.1ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав.

Відповідно до принципу 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни, відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження і свідоцтва про шлюб. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території перебуває під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, надані заявником, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності і взаємозв`язку під час розгляду справи по суті.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з`ясувати, які фізичні особи й організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику у судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №165, виданого комунальною установою «Центральна міська лікарня міста Кіровське» 26 листопада 2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в хірургічному відділенні КУ «ЦМЛ адміністрації міста Кіровське», що розташоване в м. Кіровське Донецької Народної Республіки. Причина смерті: «Хронічний мієло-фіброзний лейкоз» (а.с.10).

Крім того, з фотозображень, приєднаних заявником до заяви, вбачається, що на них зображено кладовище з могилою, над якою розміщений хрест з табличкою, на якій міститься напис: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.11-13).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: отримання спадщини після смерті своєї матері, та враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Бригадирівка Козельщинського район Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіровське (перейменоване на м. Хрестівка) Донецької області, у віці 76 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 3, код ЄДРПОУ 053870.

Головуючий О.М. Борєйко