Справа № 657/919/19

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2019 Каланчацький районний суд Херсонської області
головуючого судді Максимович І. В.
за участі секретаря судового засідання Соколовської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Каланчацького районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 до Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
ОСОБА_1 звернулася до Каланчацького районного суду Херсонської області з цивільним позовом до Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 , актовий запис про смерть №218, складений 23 серпня 2018 року Каланчацьким райвідділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 липня 2018 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 . Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння, оскільки правовстановлюючі документи на весь будинок на неї відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась,причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник позивача ОСОБА_2 (діє згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.04.2019 року №97-2019, ордеру серії ХС №177228 від 20.05.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №497 від 11.10.2010) в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги, заявлені позивачем підтримує та просить їх задоволити з підстав, викладених в позові.
Представник відповідача - Каланчацької селищної ради Херсонської області району в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином а саме через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет - kl.ks.court.gov.ua, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.08.2018 року, актовий запис про смерть №218 складений Каланчацьким райвідділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на домоволодіння, оскільки правовстановлюючі документи на весь будинок відсутні.
Позивач є дружиною покійного ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Новокиївською сільською радою Каланчацького району Херсонської області.
При житті ОСОБА_4 , а саме 06 липня 2018 року склав заповіт, посвідчений Омельчук І.В.-Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори 06 липня 2018 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому по закону, заповів позивачу.
Водночас постановою про відмову вчиненні нотаріальної дії Каланчацької державної нотаріальної контори від 03 квітня 2019 року позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу частку будинку, розташованого: АДРЕСА_2 із заміною номера будинку на 37-а, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.
Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки нотаріус не може видати свідоцтво про право власності як на цілий відокремлений об`єкт майна, а лише на 54/100.
Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 ЦК України ).
Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Судом встановлено, що померлий ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачці ОСОБА_1 .
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки нотаріус не може видати свідоцтво про право власності як на цілий відокремлений об`єкт майна, а лише на 54/100.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.
Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.16,328,392,1217, 1222,1226 ЦК України, ст.ст.247, 259, 263-265 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 до Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.
Визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського Апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , місце знаходження офісу: АДРЕСА_1 , ІПН: невідомо.
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: невідомо.
Суддя: Максимович І. В.