Житомирський апеляційний суд
Справа №279/431/19 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 61 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/431/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про збільшення сум виплат за каліцтво

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростень,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Просив із підстав, передбачених частиною другою ст.1208 ЦК України, стягнути за період з 01 січня 2018 року до 01 лютого 2019 року 10 983 грн., а з 01 березня 2019 року стягувати щомісячно по 7 302,75 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25 квітня 1947 року під час слідування у справах на залізниці із ним стався нещасний випадок, унаслідок якого він залишився без обох ніг та одержав статус особи з інвалідністю першої групи, що підтверджується рішенням Житомирського обласного суду від 04 березня 1985 року. У зв`язку із травмуванням йому визначено ступінь втрати працездатності у розмірі 100% безстроково. Залізниця є володільцем джерела підвищеної небезпеки. На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року, яке в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області, з Державного територіального-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на його користь щомісячно стягується відшкодування шкоди за каліцтво в сумі 5 600 грн. (3 200 грн. 100% мінімальної заробітної плати та 2 400 грн. на сторонній догляд 75% мінімальної заробітної плати). У зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року до 3 723 грн., а з 01 січня 2019 року до 4 173 грн., сума недоотриманого відшкодування за 2018 рік становить 10 983 грн. та за січень 2019 рік 1 702,75 грн. Вважає, що надалі розмір щомісячного відшкодування має бути збільшений та має складати 4 173 грн. і 3 129,75 грн. на сторонній догляд.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотримані виплати за каліцтво за період з 01 січня 2018 року до 01 лютого 2019 року в сумі 12 685,75 грн. Вирішено починаючи з 01 березня 2019 року щомісячно стягувати в рахунок відшкодування шкоди за каліцтво по 7 302 грн. (4 173 грн. мінімальна заробітна плата, 3 129,75 грн. на сторонній догляд) до припинення права позивача на отримання вказаних виплат. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зокрема, зазначає про те, що при обрахунку розміру щомісячного відшкодування суд припустився помилки, оскільки не звернув уваги на положення ст.1208 ЦК України, а розмір, який отримує відповідач з 01 січня 2017 року, є більшим, ніж прожитковий мінімум на відповідний період. Позивач заявив вимоги, посилаючись на ч.2 ст.1208 ЦК України, однак суд не з`ясував як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування виходячи із мінімальної заробітної плати чи за середньою заробітною платою за займаною посадою на час завдання шкоди. Зазначає, що перерахунок сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну і соціальну допомогу проводиться лише з підстав і в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Розмір виплат на сторонній догляд встановлюється у розмірі 50% від мінімальної заробітної плати, а не 75%, як визначено рішенням суду. У позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути недоотримані виплати в сумі 10 983 грн., але суд стягнув більшу суму 12 685,75 грн. У позовній заяві позивач просить з 01 березня 2019 року стягувати по 7 302,75 грн. щомісяця, але суд виніс рішення про стягнення суми, що менша на 75 копійок. Окрім того, судом не з`ясовано особу відповідача, оскільки у вступній та в резолютивній частинах рішення зазначені різні юридичні особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що 25 квітня 1947 року на залізничній дорозі між станціями Ушиця та Коростень із ОСОБА_1 стався нещасний випадок, у зв`язку з чим останньому поїздом було відрізано обидві ноги, унаслідок чого він став інвалідом першої групи. Факт нещасного випадку встановлено рішенням Житомирського обласного суду Житомирської області від 04 березня 1985 року.

Залізниця на відповідній правовій підставі володіє джерелом підвищеної небезпеки та на неї чинним у різні часи законодавством покладалося та покладається відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а тому доводи апеляційної скарги щодо реорганізації залізничного транспорту України, а відтак належності відповідача не має впливати на захист законних прав та інтересів позивача, який є потерпілим та слабшою ланкою у спірних правовідносинах, ураховуючи те, що реорганізація відбулася шляхом злиття у Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» із правонаступництвом та подальшим перейменуванням в Акціонерне товариство «Українська залізниця» і передбачений механізм замінити сторони виконавчого провадження, в тому числі боржника. Отже, не зазначення у резолютивній частині рішення суду першої інстанції належності відповідача за вищевказаних обставин не повинно стати формальним приводом для скасування справедливого рішення суду першої інстанції.

Обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (зміст частини четвертої ст.82 ЦПК України).

Так, чинним рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06 червня 2017 року в справі ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про збільшення сум виплат на каліцтво встановлено, що на підставі рішення Житомирського обласного суду від 1985 року залізниця відшкодовує позивачу завдану каліцтвом шкоду, яка неодноразово перераховувалася на підставі судових рішень і полягає у 100% щомісячному відшкодуванні втрати працездатності в розмірі мінімальної заробітної плати і витрат на постійний догляд в розмір 75% від мінімальної заробітної плати (а.с.14-15).

Відповідно до частини другої статті 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Саме із таких підстав заявлено позов у даній справі.

Аналіз вищезазначеної норми закону надає підстави для висновку про те, що вона спрямована на забезпечення реальності захисту інтересів потерпілого та повноти відшкодування і не залежить від способу обчислення розміру відшкодування, оскільки відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, є тривалим у часі процесом.

Оскільки платежі за такими зобов`язаннями призначені на утримання фізичної особи, то вони повинні збільшуватися у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2018 рік встановлений на рівні 3 723 грн., а з 01 січня 2019 року - 4 173 грн. (ст.8 Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення статті 1208 ЦК України та вирішив питання щодо збільшення ОСОБА_1 відповідних виплат, не вийшовши за межі позовних вимог, оскільки з урахуванням заявлених позовних вимог обґрунтовано стягнув за період із 01 січня 2018 року по 01 лютого 2019 року 12 685,75 грн. (за дванадцять місяців 2018 року + один місяць 2019 року; 10 983 грн. + 1 702,75 грн., із урахуванням сум, що стягнуті за рішенням Коростенського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року, яке в частині щомісячного стягнення з 01 січня 2017 року в рахунок відшкодування шкоди за каліцтво по 5 600 грн. залишено рішенням суду апеляційної інстанції без змін).

Доводи апеляційної скарги відносно присудження місячних платежів менше на 75 копійок ніж просив позивач не приймаються до уваги, оскільки така помилка суду першої інстанції не погіршила становище відповідача, а позивач із апеляційною скаргою не звертався.

Окрім того, приймаючи до уваги зміст роз`яснень, наданих у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», для інвалідів 1-ої групи висновок МСЕК чи судово-медичної експерти про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим не може бути меншим (на місяць) від мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати (100%), її половини на постійний догляд (50%) та чверті на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо) (25%).

Рішення суду першої інстанції відповідно до ст.375 ЦПК України залишається без змін, оскільки підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: