Справа № 415/5856/19
Провадження № 22-ц/810/719/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, жовтня місяця, 02-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Карташова О.Ю., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року у цивільній справі (№ 415/5856/19 суддя І інстанції - Шевченко О.В.) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просив суд ухвалити судовий наказ, яким стягнути з боржника ТОВ «ДІПІ Форвардінг» на користь заявника середній заробіток за весь час затримки виплат у сумі 34 764, 67 грн.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року та направити справу для продовження розгляду. ТОВ «ДІПІ Форвардінг» було надано відзив на подану апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з того що заявник, в порушення зазначених вимог закону, до заяви про видачу судового наказу не надав документів, які б підтверджували розмір середнього заробітку за останні два місяці та розмір середньоденної заробітної плати, що пропущений строк на звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із такими висновками. Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом заяви є стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення у розмірі 34 764, 67 грн.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України передбачено надання до заяви про видачу судового наказу відповідних документів, а саме п.4 цієї норми передбачено надання інших документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Між тим, надані заявником копії «звіту про здійснені відрахування та виплати» не дають можливості точно та достовірно встановити фактичний розмір його середньомісячної заробітної плати, адже п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати , що є затверджений Постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 (із змінами та доповненнями) передбачає що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються не усі здійснені виплати. Належним та допустимим доказом щодо розміру середньої заробітної плати працівника, обчисленої у відповідності до вище вказаного Порядку є довідка бухгалтерії відповідної установи за підписом керівника та головного бухгалтера засвідчена печаткою установи.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу що є датованою 01 липня 2019 року та надійшла до суду 16 липня 2019 року (поштовий штамп датований 11.07.2019р) заявник зазначає про те, що «заборгованість виплачена 04.06.2018 року», а отже висновки суду про те, що заява надійшла до суду після спливу 3 місячного терміну є обґрунтованими. Доводи апеляції щодо необхідності іншого обрахунку строку позовної давності, наявності підстав для його поновлення чи для висновків про те, що строк не був пропущений з огляду на особливості процесуальної форми наказного провадження на увагу не заслуговують. Заявник не є позбавлений права звернутись до суду із позовними вимогами, вказавши зазначені обставини у позові - і вони будуть перевірені судом.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновків про те, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування ухвали є відсутніми.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді