Справа № 473/3803/19
РІШЕННЯ

іменем України

"10" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника відповідача - адвоката Коваля О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків ,

встановив:

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 05.09.2014 року ОСОБА_2 спричинив їй умисно легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказаним злочином їй було завдано матеріальні збитки в вигляді витрат, пов`язаних з придбанням медикаментів, проходженням медичного обстеження в загальному розмірі 11 498 грн. 24 коп. Зазначені кошти в добровільному порядку відповідачем на відшкодовані.

Посилаючись на вказані обставини, необхідність поновлення порушеного права, позивач просила позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Коваль О.В. в судовому засіданні вказував на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому, зазначав про відсутність належних доказів щодо призначення відповідного лікування потерпілої (листки лікарських призначень), проведення медичного обстеження (рентгенологічного, комп`ютерної томографії), а також понесення останньою витрат на лікування (фіскальні чеки) станом на 26.09.2018 року (завершення стаціонарного лікування). Інші понесені позивачем витрати на лікування пов`язані з наявністю у неї хронічних самостійних захворювань, які не мають причинно-наслідкової залежності від ушкоджень, які були спричинені їй 05.09.2014 року.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, матеріали кримінального провадження №0000630 за обвинуваченням ОСОБА_2 , судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2014 року позивачу ОСОБА_1 були умисно заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.04.2019 року винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125 КК України, ч.1 ст. 162 КК України, визнано ОСОБА_2 . На підставі ч.5 ст. 74, п.2 ч.1 ст. 49 КК України останнього було звільнено від покарання за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України. Одночасно було вирішено питання щодо стягнення матеріальних збитків, компенсації моральної (немайнової) шкоди (а.с.52-60).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29.08.2019 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.04.2019 року в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення матеріальних збитків скасовано, провадження в цій частині направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с.61-64).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1161 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст. 1195 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , 1945 року народження, з 11.09.2014 року по 26.09.2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічно-травматологічному відділенні Новоодеської ЦРЛ. Довідка видана вказаним закладом за № 1983 від 02.02.2016 року підтверджує вказану обставину, містить діагноз за яким остання отримувала лікування (струс головного мозку, церебральний атеросклероз, дегенеративно-деструктивне ураження хребта з больовим синдромом), а також перелік отриманих та придбаних за власні кошти, відповідно до призначення лікаря, медичних препаратів (а.с.9-10).

За цей період, згідно наявних у матеріалах справи товарних чеків на придбання медикаментів, виданих ФОП ОСОБА_3 11.09.2014 року (2 шт.), 12.09.2014 року, 13.09.2014 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.09.2014 року позивачем були витрачені кошти на придбання медичних препаратів у загальному розмірі 208 грн. 52 коп., а також понесені витрати, пов`язані з діагностикою (комп`ютерна томографія головного мозку) в розмірі 450 грн. 00 коп., необхідність проведення якої підтверджується випискою з амбулаторної карти ОСОБА_1 (а.с.5-7, 17).

Крім того, відповідно до товарних чеків № АТП-000412391 від 05.09.2014 року, № АТП-000412421 від 08.09.2014 року, виданих ФОП ОСОБА_3 , позивачем були придбані медикаменти на загальну суму 3 524 грн. 92 коп. Необхідність приймання вказаних у товарних чеках медикаментів підтверджується випискою з амбулаторної карти ОСОБА_1 (а.с.16, 24-25,27).

Що стосується решти понесених ОСОБА_1 витрат, суд виходить з наступного.

Так, згідно висновку експертів №66-к від 09.10.2018 року у позивача зафіксовані наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, синець правої щоки та садна по його верхньому краю, синець лівого плеча зі садном по задньому його краю, садна передньої поверхні лівого плеча та лівого передпліччя. Утворення даних пошкоджень 05.09.2014 року не виключається. За ступенем тяжкості струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Усі інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких. При цьому, встановлені у позивача в процесі медичних обстежень патологічні зміни є хронічними самостійними захворюваннями, які розвиваються роками, їх походження не є травматичним, тому вони не мають причинно-наслідкової залежності від ушкоджень, які були спричинені 05.09.2014 року. Зазначене виключає підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу понесені нею витрати на лікування після 26.09.2014 року (а.с. 40-51).

Водночас, наданий позивачем товарний (узагальнений) чек за період з 14.09.2014 року по 15.10.2014 року, виданий ФОП ОСОБА_3 , на загальну суму 4 660 грн. 52 коп., який не входить до переліку розрахункових документів, також не може бути прийнятий судом до уваги, в тому числі через неможливість відокремлення придбаних медичних препаратів, пов`язаних з віковими хронічними хворобами позивача, та медичних препаратів, направлених на лікування завданих їй 05.09.2014 року легких тілесних ушкоджень (а.с. 23).

Також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами, що рентгенологічне обстеження попереково-крижового відділу хребта, яке було проведено позивачу, перебуває у причинно - наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, що були завдані їй 05.09.2014 року (а.с.5-7, 17).

Відповідно до ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.76-80 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем доведено, що здійснені на підставі призначень лікарів, підтверджені належними та допустимими доказами витрати, необхідні для лікування завданих їй 05.09.2014 року легких тілесних ушкоджень за період з 05.09.2014 року по 26.09.2014 року становить 4 183 грн. 44 коп. (394,43 грн. + 3 130,49 грн. + 450 грн. + 46,47 грн. + 78,60 грн. + 28,80 грн. + 54,65 грн.).

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету також підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141, 259,263-265, 272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальні збитки в розмірі 4 183 (чотири тисячі сто вісімдесят три) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.10.2019 року.

Суддя Л.В.Лузан