КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,

УСТАНОВИВ:

у червні 2019 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою, в якій просив вирішити питання про звернення стягнення на спадкове майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , відповідно до виданого їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни перебуває виконавче провадження ВП № 57472732 з примусового виконання виконавчого листа № 761/38502/14-ц, виданого 02.07.2015 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальну суму боргу 2 669 654,00 грн.

Приватним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 19.10.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57472732, яку направлено боржнику до виконання. Проте, боржником добровільно рішення не виконано, про причини невиконання приватного виконавця повідомлено не було.

Відповідно довідки Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області боржниця - ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 після держаної реєстрації шлюбу, про що свідчить актовий запис № 198 від 11.07.2014. 28.01.2019 приватним виконавцем винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

На виклики приватного виконавця, які направлені боржнику 09.11.2018, 24.01.2019, 01.04.2019 боржник не з`явився, декларацію та пояснення щодо невиконання рішення суду боржник не надав.

Відповідно до довідок ПФУ та ДПСУ боржник отримує доходи.

10.12.2018 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та інші доходи, яка направлена для виконання до ПАТ «Київобленерго». У квітні 2019 року боржниця звільнилась з місця роботи.

05.12.2018р. приватним виконавцем направлено запит до Третьої Київської державної нотаріальної контори про надання документів які підтверджують прийняття боржником спадщини після померлого батька. Третя київська державна нотаріальна контора повідомила про те, що після смерті ОСОБА_7 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спадкоємцями є дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_1 .

Боржнику було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво від 24.05.2006 за реєстровим №2- 1328) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,136 га, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області (свідоцтво від 24.05.2006р за реєстровим №2-1330).

Згідно з листом від 03.04.2019 №112 Першотравенської сільської ради земельна ділянка площею 0,136 га, розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області зареєстрована на померлого ОСОБА_7 , документи на погодження землевпорядної документації щодо розподілу даної земельної ділянки, а також погодження технічної документації по встановленню меж земельної ділянки на місцевості яка передбачає присвоєння кадастрового номеру від спадкоємців не надходили.

Заявник зазначив, що боржником вчиняються дії, які свідчать про навмисне (свідоме) невиконання останнім рішення суду та постанови приватного виконавця.

Приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна (коштів) боржника, яка внесена до відповідних реєстрів та направлено до подальшого виконання в реєструючи органи.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - майно за боржником не зареєстровано.

Згідно з довідкою КП Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за боржником.

25.01.2019 приватним виконавцем проведено опис та арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику.

Також складено акт про те, що квартиру орендують фізичні особи, власники квартири у тому числі і боржник з дітьми не мешкають за даною адресою. Власники не сплачують комунальні послуги, як наслідок виникла заборгованість.

25.03.2019 та 02.04.2019 приватним виконавцем при виїзді за адресою АДРЕСА_4 , встановлено, що боржник постійно мешкає за даною адресою разом з дітьми, які навчаються у місцевих навчальних закладах, про що складено акти. Підпис боржника в зазначеному акті свідчить про підтвердження факту обізнаності щодо відкриття виконавчого провадження.

Зазначає, що виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які він має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним, зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і для держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи приватного виконавця, додатково пояснивши, що стягнення можливо провести лише за рахунок майна отриманого у спадок, але у зв`язку з тим, що боржником (спадкоємцем) право власності на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не оформлено, для належного виконання рішення суду приватний виконавець для подальшого звернення стягнення на 1/6 частини квартири боржника, звертається до суду з даним поданням.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального законодавства, просить ухвалу скасувати та задовольнити в повному обсязі подання про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: нерухоме майно - 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , відповідно до виданого їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції помилково виходив із положень ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої в першу чергу звертається стягнення на окрему земельну ділянку, яка належить боржнику, і в останню - на будинок, квартиру, в якій проживає боржник.

Відзивів на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги приватний виконавець Каращук К.Л. та заінтересована особа - ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Апеляційним судом було вжито усіх передбачених цивільним процесуальним законом заходів для повідомлення боржника, як за місце реєстрації місця проживання, так і за місцем її фактичного проживання. Однак, усі судові виклики та повідомлення повернулися на адресу апеляційного суду з відміткою на довідці Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Повного товариства «Ломбард «Альянс іпотечних кредиторів Стецков та компанія» заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2011 року в сумі 2 666 000 гривень. Рішення набрало законної сили 03 червня 2015 року. Виконавчий лист за вказаним судовим рішенням видано 02 липня 2015 року (а.с. 7)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року, що набрала законної сили, стягувача замінено на фізичну особу - ОСОБА_2 .

Виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни (ВП № 57472732).

19.10.2018 року приватним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57472732, яку направлено боржнику до виконання. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

19.10.2018 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 . (а.с. 15-16)

Як вбачається з відповіді начальника ТСЦ №8046 РСЦ МВС в м. Києві від 30.10.2018 року, згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС станом на 27.10.2018 року за боржником: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , транспортні засоби не зареєстровано. (а.с. 17)

Постановою приватного виконавця від 10.12.2018 року звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1 , що отримує дохід у ПАТ «Київобленерго». (а.с. 24-25)

Відповідно довідки Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області боржниця - ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 після держаної реєстрації шлюбу про що свідчить актовий запис № 198 від 11.07.2014 року.

28.01.2019 приватним виконавцем винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виклики приватного виконавця, які направлені боржнику 09.11.2018 р., 24.01.2019р. , 01.04.2019р. боржник не з`явилася, декларацію та пояснення щодо невиконання рішення суду не надала.

З матеріалів справи вбачається також, що 05.12.2018 року приватним виконавцем направлено запит до Третьої Київської державної нотаріальної контори про надання документів, які підтверджують прийняття боржницею спадщини після померлого батька.

Третя київська державна нотаріальна контора повідомила про те, що після смерті ОСОБА_7 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спадкоємцями є дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_1 .

Боржнику - ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво від 24.05.2006 за реєстровим №2-1328) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,136 га, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області (свідоцтво від 24.05.2006 р. за реєстровим №2-1330)

Згідно з листом від 03.04.2019 №112 Першотравенської сільської ради земельна ділянка площею 0.136 га, розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області зареєстрована на померлого ОСОБА_7 , документи на погодження землевпорядної документації щодо розподілу даної земельної ділянки, а також погодження технічної документації по встановленню меж земельної ділянки на місцевості, яка передбачає присвоєння кадастрового номеру від спадкоємців не надходили.

Приватним виконавцем, для встановлення та виявлення документації на будинок та земельну ділянку, направлено запит до ПАТ «Київоблгаз» Обухівська філія.

Однак, проведені приватним виконавцем виконавчі дії щодо виявлення документації на земельну ділянку, частина якої належить боржниці, для подальшої її реалізації, виявились безрезультатними.

Згідно з довідкою КП Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за боржником.

25.01.2019 приватним виконавцем проведено опис та арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику.

Також складено акт про те, що квартиру орендують фізичні особи, власники квартири у тому числі і боржник з дітьми не мешкають за даною адресою. Власники не сплачують комунальні послуги, як наслідок виникла заборгованість.

25.03.2019 року та 02.04.2019 року приватним виконавцем при виїзді за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено, що боржник постійно мешкає за даною адресою разом з дітьми, які навчаються у місцевих навчальних закладах, про що складено акти. Підпис боржника в зазначеному акті свідчить про підтвердження факту обізнаності щодо відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з того, що в поданні не зазначено і не надано жодного письмового доказу на підтвердження того факту, що боржник має недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. З огляду на вказане, місцевий суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця, оскільки останній не довів, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 не є офіційним місцем проживання боржника, не обґрунтував чому просить звернути стягнення на 1/6 частини квартири, а не на інше спадкове майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 . Тому вважав, щодане звернення, яке являється крайнім заходом, до вчинення приватним виконавцем всіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду, є передчасним.

Колегія суддів апеляційного суду із вказаними висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно з частиною 10 статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частини 2 статті 48 Закону ).

Згідно з частини 5 статті 48 Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 53 Закону виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належать боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Згідно з положеннями статті 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З матеріалів даної справи вбачається, що земельновпорядна документація щодо розподілу земельної ділянки, право власності на Ѕ частину якої перейшло до боржника в порядку спадкування, технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі), яка передбачає присвоєння кадастрового номеру, до Першотравенської сільської ради не надходили.(а.с. 58)

Слід зазначити, що земельна ділянка - як об`єкт цивільних прав має бути індивідуально-визначеним нерухомим майном, оскільки являє собою таку частину земної поверхні, яка має встановлені та посвідчені у рамках публічної процедури землеустрою замкнені межі, а отже установлене місце розташування та площу, є об`єктом права власності та характеризується наявністю цільового призначення, що може бути зміненим у встановленому законодавством порядку.

З огляду на викладене, за відсутності ідентифікаційних даних про земельну ділянку, яка перебуває у власності боржника ОСОБА_1 (визначення меж в натурі на місцевості, присвоєння кадастрового номеру), арешт та реалізація вказаного нерухомого майна в рамках виконавчого провадження не вбачається можливими.

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, та не врахував також, що на час звернення із поданням ОСОБА_1 звільнена з роботи в ПАТ «Київобленерго», інших доходів, на які можливо звернути стягнення, не отримує, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, має заборгованість по оплаті за комунальні послуги, постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з дітьми, які навчаються у місцевих навчальних закладах, про що складено відповідні акти, тому прийшов до неправильного висновку про передчасність вимог приватного виконавця.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та надавши оцінку наданим приватним виконавцем доказам, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів подання щодо ухилення боржника від виконання зобов`язань та вжиття приватним виконавцем усіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення. При цьому, апеляційний суд керується наступним.

Відповідно до положень частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що боржнику - ОСОБА_1 було 24 травня 2006 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, встановлено, що боржник ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно шляхом прийняття його у спадщину, разом з тим, не зареєструвала у встановленому законом порядку, що позбавляє приватного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а саме звернути стягнення на спірне нерухоме майно. А враховуючи, що судове рішення боржником не виконане, а приватний виконавець, у свою чергу, зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" для виконання рішення суду, наявні підстави для задоволення заяви останнього.

Враховуючи, що при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року скасувати. Ухвалити у даній справі нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно - 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.05.2006 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко