ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1312/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 686/19649/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Адітон» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року (суддя Приступа Д.І.) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адітон» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ТОВ «Адітон» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначало, що 03 вересня 2015 року на 76 км. автодороги Київ-Чоп відбулася ДТП, внаслідок якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем МАN LE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода та пошкодив транспортні засоби, а саме: напівпричіп бортовий SCHWARZMUELLER, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; сідловий тягач - Е DAF 95 ХF 430 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , фургон малотоннажний В FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які належать позивачу на праві приватної власності.

Вказувало, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , який будучи власником автомобіля, передав право керування джерелом підвищеної небезпеки без будь-якого юридичного оформлення, відтак він, як володілець джерела підвищеної небезпеки - автомобіля МАN LE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , несе відповідальність за завдану шкоду майну товариства.

Посилається на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАN LE, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», проте останнє на їхню вимогу не сплатило страхове відшкодування, відтак, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Адітон» 226 439 грн. 60 коп. завданої шкоди та стягнути з ТДВ «Домінанта» на користь ТОВ «Адітон» 50 000 грн. страхового відшкодування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ТОВ «Адітон» страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. та 1 762 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Адітон» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Адітон» шкоди, завдану майну позивача об`єктом підвищеної небезпеки у сумі 226 439,60 грн. та судові витрати у сумі 7384,60 грн. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом неправильно застосовано норми Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001, які не регулюють спірні правовідносини, та не є законодавством в розумінні ст. 10 ЦПК України. На думку заявника, обставини справи свідчать про відсутність законних (правових) підстав володіння автомобілем МАN LE у водія ОСОБА_2 , а тому власник - відповідач ОСОБА_1 несе всі ризики та відповідальність, пов`язані з володінням джерелом підвищеної небезпеки. При цьому, навіть наявність реєстраційних документів не є підставою для відмови у задоволенні вимог до ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не правильно визначив поняття права володіння джерелом підвищеної небезпеки та права керування джерелом підвищеної небезпеки.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню.

Представник позивача ТОВ «Адітон» Корнілова Є.Ю. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 03 вересня 2015 року близько 21 год. 05 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем МАN LE 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись у напрямку м. Житомир 76 км. + 400 м автодороги Київ-Чоп, в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п. 10.1 згаданих Правил перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п. 13.1 вказаних Правил не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на праве по ходу руху узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода та спричинив пошкодження інших транспортних засобів, а саме: напівпричіпу бортового SCHWARZMUELLER, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; сідлового тягача - Е DAF 95 ХF 430, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та фургону малотоннажного В FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які належать позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Адітон» на праві приватної власності (а.с. 26-28 т. 1).

Вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 29.08.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 29-38 т. 1).

Власником автомобіля МАN LE 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 31 т. 1).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля МАN LE 12.220 на момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ5425025 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. (а.с. 41 т. 1).

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто, нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди ( пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії;

В даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , який мав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, за згодою ОСОБА_1 керував належним останньому автомобілем. А тому суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі керував цим транспортним засобом й згідно з положеннями цивільного законодавства є володільцем джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обов`язок по відшкодуванню спричиненої шкоди, яка перевищує розмір страхової виплати, не може бути покладений на відповідача ОСОБА_1 , як власника джерела підвищеної небезпеки, а тому обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 Такий висновок є правильним, відповідає встановленим судом обставинам, підтверджується дослідженими доказами та узгоджується із нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази наявності у ОСОБА_2 реєстраційних документів на автомобіль не заслуговують на увагу, оскільки спростовується вироком суду. Крім того, ОСОБА_2 до відповідальності за керування транспортним засобом як особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, не притягувався.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

В решті рішення суду першої інстанції не оспорюється, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адітон» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Приступа Д.І. Провадження № 22-ц/4820/1312/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 30