Єдиний унікальний номер 236/1348/19 Номер провадження 22-ц/804/1959/19
Номер провадження 22-ц/804/1959/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Азевича В.Б., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 травня 2019 року (ухваленого під головуванням судді Саржевської І.В. у м. Лиман Донецької області, повний текст складено 27 травня 2019 року) у цивільній справі №236/1348/19 за позовом ОСОБА_1 до 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про стягнення додаткової заробітної плати, зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати за цей проміжок часу , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що працювала у відповідача до 16 листопада 2016 року на посаді диспетчера 95 професійної пожежної частини 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області по вільному найму. Постановою КМУ № 522 від 22 липня 2015 року «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції», яка діяла до 07 вересня 2018 року, було встановлено, що працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата за фактичний час перебування в таких районах підвищується на 50 відсотків. Оскільки місто Лиман Донецької області було віднесено до районів проведення антитерористичної операції, їй щомісячно з 01 вересня 2015 року по квітень 2016 року виплачувалась підвищена на 50 відсотків заробітна плата за фактично відпрацьований час. Однак, за період з 01 травня 2016 року по 16 листопада 2016 року підвищена на 50 відсотків заробітна плата за фактично відпрацьований час їй виплачена не була.

Просила стягнути з відповідача на її користь передбачену Постановою КМУ № 522 від 22 липня 2015 року «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» підвищену на 50 відсотків заробітну плату за фактично відпрацьований час з 01 травня 2016 року по16 листопада 2016 року та провести повний перерахунок заробітної плати та виплатити всі суми, що належать у зв`язку зі звільненням.

Рішенням Краснолиманського міського суду від 27 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; не прийняття до уваги доказів, які є в матеріалах справи. Суд не звернув уваги на неотримання нею після звільнення 16.11.2016 року належних їй від підприємства сум, зокрема 50% підвищеної заробітної плати за період з 01.05.2016 року по 16.11.2016 року при наявності додаткового фінансування. Хоча нею надана довідка №04/761 від 18.03.2019 року та витяги з наказів по особовому складу відповідача, що свідчать про виплату їй зазначеного підвищення за попередній період роботи. Крім того матеріали справи містять документи що підтверджують її учать у забезпеченні проведення антитерористичної операції в м. Лиман Донецької області, який на час виникнення спірних правовідносин віднесено до районів проведення антитерористичної операції. При цьому відповідач не заперечує даного факту. Також позивач звертає увагу, що вказані 50 % входять до структури заробітної плати, а посилання суду першої інстанції на норми, які регулюють порядок виплати заробітної плати та винагород військовослужбовців до неї не застосовуються.

На апеляційну скаргу від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволені апеляційної скарги у зв`язку із її необґрунтованістю. Вважає, що виплата підвищеної заробітної плати на 50% затверджена Постановою №522 не є обов`язковою складової заробітної плати, крім того кошторис за спірний період не передбачав цих виплат, а зміна кошторису відбулась по мірі виникнення у Головного розпорядника коштів економії асигнувань і вже після звільнення позивача. Крім того з витягу звіту фінансового аудиту та аудиту відповідності наданого до суду першої інстанції як доказ вбачається, що у відповідача не має заборгованості із заробітної плати.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції зі Слов`янським міськрайонним судом, з`явилися ОСОБА_1 та її представник- адвокат Браташевська Я.Ю., представники 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області - Ворона В.В. та Кравченко В . І..

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того,що відповідні документи, які б підтверджували участь ОСОБА_1 в АТО у відповідача відсутні,тому відсутні підстави для нарахування такої винагороди за вказаний період. Позивачкою також не надано таких підтверджуючих документів та враховуючи те, де працювала позивачка, це не свідчить про виконання нею конкретних завдань, пов`язаних з безпосередньою участю в проведенні АТО .

Разом з тим, такий висновок не відповідає встановленим обставинам та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 522 від 22 липня 2015 року «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що працівникам установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата за фактичний час перебування в таких районах підвищується на 50 відсотків (за наявності підтверджуючих документів).

Відповідно до наказу ДСНС від 09.09.2015 року №466 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» виплата підвищеної заробітної плати та одноразової премії працівникам, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, здійснюється в межах кошторисних призначень на заробітну плату.

Державна служба з надзвичайних ситуацій України ( далі ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052).

21-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області є державним пожежно-рятувальним підрозділом зі статусом державної аварійно-рятувальної служби, належить до сфери управління ДСНС України; за організаційно-правовою формою господарювання є державною організацією, є юридичною особою; бюджетною установою, що утримується за рахунок коштів державного бюджету; діє на підставі Положення.

Статтею 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р місто Лиман (колишнє Красний Лиман) Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (підпункт 28 пункту 1).

Таким чином, гарантоване постановою Кабінету Міністрів України №522 підвищення заробітної плати на 50 відсотків було можливо для працівників 21-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Донецькій області, як бюджетної організації, яка здійснює свою діяльність на території проведення антитерористичної операції в місті Лиман за наявності підтверджуючих документів та в межах кошторисних призначень на заробітну плату.

При цьому безпосередня участь в АТО на території Донецької та Луганської областей має бути обов`язково підтверджена наказами Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та довідкою, виданою безпосередньо органом, в якому особа проходила службу.

Отже, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі.

Наказом ДСНС від 09.09.2015 року № 466 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» врегульоване питання особливостей оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2013 року по 11.04.2016 року працювала на посаді начальника групи економіки і фінансів (головного бухгалтера) 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області; 11.04.2016 року переведена на посаду диспетчера у 95 професійну пожежну частину.

16 листопада 2016 року ОСОБА_1 звільнена з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджено копією трудової книжки та не оспорюється відповідачем .

Згідно з витягами з наказів 21 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області "Про виплату підвищення на 50% заробітної плати вільнонайманим працівникам за участь в АТО", на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 522 від 22.07.2015 року, у зв`язку з надходженням додаткового фінансування, позивачці ОСОБА_1 виплачувалося додатково 50% заробітної плати за період з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року, а саме: наказ № 27 від 19 лютого 2016 року за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року в розмірі 97,42 грн.; № 42 від 18 березня 2016 року за період з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року в розмірі 4420,45 грн.; № 69 від 26 квітня 2016 року за період з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року в розмірі 3637,79 грн.; № 86 від 25 травня 2016 року за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 2672,81 грн. та за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року в розмірі 1688,57 грн.; № 106 від 22 червня 2016 року за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року в розмірі 922,77 грн.; № 133 від 26 липня 2016 року за період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року в розмірі 3229,66 грн.; № 194 від 24 жовтня 2016 року за період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року в розмірі 2402,70 грн. (а.с. 55-58).

Фактично зазначені виплати були відповідачем проведені ОСОБА_1 та іншим працівникам в період з січня 2016 року по жовтень 2016 року у зв`язку з надходженням відповідного додаткового фінансування, що підтверджується відповідними довідками, наданими 21 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області № 04/402 від 13 лютого 2019 року та № 04/761 від 18 березня 2019 року (а.с.36-37).

За період з травня 2016 року по 16 листопада 2016 року такі виплати позивачці не проводилися у зв`язку із затримкою фінансування, що не заперечує і представник відповідача.

Після звільненням в листопаді 2016 року вказані виплати позивачці не проводились.

Згідно доданої до апеляційної скарги довідки №557 від 19.06.2019 року за підписом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області,виданої на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької області та Луганської областей) за №119 від 28.04.2016 року, №305 дск від 31.10.2016 року, №305 дск, №312 дск від 07.11.2016 року, №332 дск від 26.11.2016 року, №332 дск ., ОСОБА_1 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у Донецькій області в періоди з 11 квітня 2016 року по 09 жовтня 2016 року, з 20 жовтня 2016 року по 27 жовтня 2016 року з 09 листопада 2016 року по 16 листопада 2016 року . Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій. (а.с. 164, 174-179).

Зазначена в довідці інформація підтверджується витягами із зазначених наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької області та Луганської областей)(а.с.16-22 т.2).

Достовірність та правильність зазначеної довідки підтвердили представники відповідача в суді апеляційної інстанції.

Наданий доказ спростовує висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні відповідні документи, які б надавали право для нарахування позивачці додатково 50% заробітної плати.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача посилався на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №522 всім працівникам відповідача проводилася виплата додатково 50% від заробітної плати. Однак виплати проводилися із затримкою залежно від надходження фінансування.

Фактично виплата підвищення на 50% заробітної плати за забезпечення проведення антитерористичної операції працівникам виплачено в листопаді 2016 року за травень та червень 2016 року;в грудні 2016 року -за липень 2016 року; в лютому 2017 року за серпень,вересень та жовтень 2016 року і в березні 2017 року -за листопад 2016 року,що підтверджується довідкою №04/761 від 18.03.2019 року за підписом начальника державного пожежно-рятувального загону-21 Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Донецькій області (а.с.37 т.1).

Представник відповідача не заперечував, що в спірний період ОСОБА_1 не виплачувалося підвищення на 50% заробітної плати за забезпечення проведення антитерористичної операції ,оскільки фінансування для виплат за той період було після її звільнення,а виплати проводилися лише працюючим.

Таким чином,заперечуючи проти позову, відповідач фактично визнавав за позивачкою право на підвищення на 50% заробітної плати за забезпечення проведення антитерористичної операції в спірний період,тобто з травня по 16 листопада 2016 року.

За встановлених обставин ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами факт безпосередньої участі в АТО на території Донецької області, що є підставою для нарахування відповідних виплат, закріплених у постанові Кабінету Міністрів України №522.

Те,що відповідачем визнавався той факт,що позивачка має право на доплату 50% заробітної плати, підтверджується і щомісячними розрахунками потреби в коштах на доплату 50% заробітної плати працівникам вільного найму за безпосередню участь в АТО,в тому числі і ОСОБА_1 (а.с.40-42 т.1 ).

Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги те, що відповідач не спростував належними, достатніми і допустимими доказами участь ОСОБА_1 у забезпеченні проведення антитерористичній операції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача гарантованих Постановою КМУ №522 50% заробітної плати за спірний період.

Доводи 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області з приводу того, що відсутність відповідних асигнувань із державного бюджету для нарахування закріплених у постанові КМУ №522 виплат є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог є необгрунтованими.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Так, у рішенні від 8 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Бурдов проти Росії", № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Конституції Україна є правовою державою.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції).

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Із наданих розрахунків потреби в коштах на доплату 50% заробітної плати ОСОБА_1 за безпосередню участь в АТО вбачається, що відповідачем розраховано потребу в коштах на доплату 50% заробітної плати ОСОБА_1 за безпосередню участь в АТО. За травень 2016 року нараховано доплату в сумі 2037,06 грн.; за червень 2016 року-2333,85грн.; за липень 2016 року-2134,00грн.; за серпень 2016 року-2543,90 грн.; за вересень 2016 року-2431,19 грн.; за жовтень 2016 року-1462,69 грн.(а.с.40- 42).

ОСОБА_1 надала до суду свій розрахунок недоплаченої суми за спірний період, який співпадає з розрахунками відповідача і відповідно до якого загальна сума недоплат складає 13 505,69 грн., з яких за травень - 2 037,06 грн., червень - 2 333,85 грн., липень - 2 134,00 грн., серпень - 2543,90 грн., вересень - 2 431,19 грн., жовтень - 1 462,69 грн., листопад - 563,00 грн. (а.с. 43-44).

Доводи про те, що фінансування спірних виплат проводилося із затримкою і виплачувалося лише працюючим робітника ,коли проводилися виплати за спірний період позивач уже не працювала у відповідача, а тому не було підстав для виплати їй зазначених виплат, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки суперечать встановленим обставинам.

Судом встановлено і не оспорювалося представником відповідача, що позивачка в період з травня по 09 жовтня 2016 року, з 20 жовтня по 27 жовтня 2016 року та з 09 листопада по 16 листопада 2016 року мала право на доплату 50% заробітної плати за безпосередню участь в АТО. Виплати за вказаний період відповідачем проводилися з листопада 2016 року по березень 2017 року згідно наданої довідки. Позивачу такі виплати не проведені. Оскільки позивачка мала право на такі виплати і фінансування було проведено, то позовні вимоги підлягають задоволенню, так як не має правового значення та обставина, що позивач на період виплат уже звільнилася з роботи, адже виплати проводилися за період, коли вона працювала і була наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України(керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) зарахована до складу сил та засобів,які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей,забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, зобов`язати провести перерахунок середньої заробітної плати за цей проміжок часу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, так як проведення всіх перерахунків віднесено до компетенції підприємств ,установ та відповідних організацій.

Суд першої інстанції, аргументуючи свою відмову у позові посилався на норми права, що регулюють виплату винагород та одноразових премій за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення .

З даним висновкам погодитись не можливо, оскільки гарантовані Постановою КМУ №522 виплати входять до структури заробітної плати та є її складовою.

Таким чином доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права та невідповідності висновків,викладених у рішенні суду першої інстанції,обставинам справи.

Оскільки апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і ухвалення нового про задоволення частково позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору, то є підстави для стягнення з відповідача на користь держави судового збору, пов`язаного з розглядам справи у суді першої інстанції в сумі 768,40 грн. та у суді апеляційної інстанції -1152,60 грн., а всього-1921 грн..

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду від 27 травня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (вул. Свободи, 1А, м. Лиман, Донецька область, 84400; ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрована: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заробітну плату, підвищену на 50 % за період з 01 травня 2016 року по 16 листопада 2016 року у розмірі 13 505 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 69 коп. без нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (вул. Свободи, 1А, м. Лиман, Донецька область, 84400; ) і зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп., пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, та судові витрати в сумі 1152 грн. 60 коп., пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Судді: