Справа №463/1519/19
Провадження №2/463/977/19
УХВАЛА

09 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судових засідань Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення з відповідача в якості компенсації вартості Ѕ частини від вартості автомобіля «Daihatsu Terios», 2008 року випуску.

Позивач також подала до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову. Заяву мотивує тим, що відповідач робить усе можливе з метою затягування судової справи, користується автомобілем, що призводить до його зношування та втрати цінності. Необхідність накладення арешту на автомобіль зумовлена тим, що маючи його у своїй власності, позивач може вчинити будь-які дії по його продажу, знищенні, передачі третім особам, що ускладнить або унеможливить виконання рішення в майбутньому. Необхідність обмеження користування автомобілем відповідачем необхідна з огляду на те, що він постійно ним користується, що може призвести до погіршення стану автомобіля, адже відповідач неодноразово заявляв, що хоче проводити експертизу його вартості. Знищивши чи зіпсувавши автомобіль відповідач може розраховувати на зменшення вартості зазначеного автомобіля. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрований на ОСОБА_2 ; заборонити відповідачу ОСОБА_2 користуватися автомобілем марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрованого на ОСОБА_2 ; передати на відповідальне зберігання автомобіль марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрований на ОСОБА_2 .

З врахуванням положень ст.153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, який перебуває у користуванні відповідача.

Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, відповідач зазначає, що автомобіль придбано за кошти його батьків. Також не погоджується із визначеним розміром вартості автомобіля, зазначав про намір призначити експертизу для визначення вартості спірного майна.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову суд враховує наступні обставини.

З матеріалів позову вбачається, що автомобіль «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 та такий вказаним автомобілем користується, про що сам зазначає у відзиві на позов.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись. зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, факт користування відповідачем спірним автомобілем, вартість якого станом на даний час не встановлена, та користування яким протягом тривалого часу може влипнути на його вартість, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково та в забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрований на ОСОБА_2 ; заборонити відповідачу ОСОБА_2 користуватися автомобілем марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрованого на ОСОБА_2 , оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

В частині вимоги позивача передати на відповідальне зберігання автомобіль до ОСОБА_1 , суд виходить з того, що згідно пункту 11 Глави VIII. Порядок звернення стягнення на майно боржника Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Таким чином, оскільки спірне майно у випадку арешту передається на відповідальне зберігання самого боржника, та з врахуванням застосування такого виду забезпечення позову як заборона відповідачу ОСОБА_2 користуватися автомобілем марки «Daihatsu Terios», з врахуванням визначеного порядку здійснення арешту майна, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про передачу арештованого майна позивачу не має.

Разом з тим, з метою збереження арештованого майна та виконання ухвали про заборону його використання, слід попередити відповідача про наслідки розтрати переданого на збереження майна та про невиконання судового рішення.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву про застосування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до вирішення спору:

накласти арешт на автомобіль марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 року, зареєстрований на ОСОБА_2 ;

заборонити ОСОБА_2 користуватися автомобілем марки «Daihatsu Terios», 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , державна реєстрація якого здійснено 22.06.2010 р., зареєстрованого на ОСОБА_2 .

В решті в задоволенні заяви відмовити.

Дані стягувача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

Дані боржника: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання, тобто 9 жовтня 2019 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Гирич С. В.