Номер провадження 2/225/797/2019
Єдиний унікальний номер судової справи 225/3556/19
21 жовтня 2019 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мигалевича В.В.,
секретаря - Голубової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 15.10.2009 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов надання банківських послуг , відповідач при укладенні договору дала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати забов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.
Відповідно до п. 6.7 Умов надання банківських послуг, власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердафту.
Згідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Відповідно до п. 5.6 "Правил користувння платіжною карткою", держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в частності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань.
Відповідно до п.5.7 "Правил користувння платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором.
У відповідності до ч. 1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов`язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 15.10.2009 року не виконав та станом на 30.04.2019 року має заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту 2765,76 грн., що підтверджується розрахунком позивача, тож в цій частині позов підлягає задоволенню.
Також Банком нараховані проценти.
Втім, стосовно зміни розміру відсотків, то відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
В той же час, заява не містить способи надання виписки Банком про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку.
При укладенні договору сторонами була узгоджена відсоткова ставка за користування кредитними коштами в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в той же час, як вбачається з наданого розрахунку відсоткова ставка з 1 вересня 2014 року Банком збільшена до 34,80% , а з 01 квітня 2015 року встановлено у розмірі 43,20%.
Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18 серпня 2014 року з 01 вересня 2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01 вересня 2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01 вересня 2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01 вересня 2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам.
З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 31.12.2015 року по 30.04.2019 року відповідач ОСОБА_1 , кредитною карткою не користувалась, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснювала, тому підстави для нарахування їй з 01 вересня 2014 року процентів за користування кредитом в розмірі 34,80 % на рік, а з 01 квітня 2015 року - 43,20 % на рік, відсутні.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування процентної ставки, узгодженої між сторонами при укладенні договору, а саме 30,00 % на рік, при цьому в розмірах, проведених позивачем розрахунків, що не виходить за узгоджений ними розмір процентів.
Отже, суд погоджується, що заборгованість за процентами по кредиту за період з 16.10.2009 року по 30.11.2015 року становить 183,93 грн.
Однак для з`ясування розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом, за період з 31.12.2015 року по 30.04.2019 року суд бере заборгованість по тілу кредиту на 31 грудня 2015 року (з моменту припинення відповідачем користування кредитною карткою), що становить 2765,76 грн. (2718,37 грн. - поточна заборгованість + 47,39 грн. - прострочена заборгованість), перемножує на 30,00 % річних, отриманий результат ділить на 360 днів, передбачених кредитним договором, після чого результат множить на кількість днів прострочення зобов`язання з 31.12.2015 року по 30.04.2019 року. Отриманий результат є розміром заборгованості по відсоткам за вказаний період, що становить 2804,94 грн. (2765,76 х 30,00% : 360) х 1217 день прострочки.
Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 30.04.2019 року у розмірі 2988,87 грн. (2804,94 +183,93).
Отже, суд набуває висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.10.2009 року в розмірі 5754,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2765,76 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом 2988,87 грн.
Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, то суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Дзержинськ.
В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.
Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дзержинськ.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу, яка проживає у м.Торецьку (колишня назва Дзержинськ), пеню, комісію та штрафи нараховані, після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
У зв`язку з цим суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів не підлягають задоволенню.
Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: