Справа № 439/1387/18 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/2741/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватної агрофірми ім. Шевченка, третьої особи Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд зобов`язати Приватну агрофірму ім. Шевченка видати йому довідку, передбачену Порядком визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року № 306 із зазначенням доходу за результатами роботи по вичинці шкіри, строк виконання якої перевищував календарний місяць та цивільно-правових договорів, як підстави для виплати цього доходу, виплаченого за результатами роботи в період з 1 листопада 1987 року по 28 лютого1988 року (дохід становив 2669 рублів); 24 жовтня 1988 року по 28 лютого1989 року (дохід становив 7096 рублів); з 1 листопада 1989 року по 28 лютого 1990 року (дохід становив 11392 рублів); з 27 листопада 1990 року по 27 березня 1991 року (дохід становив 18677 рублів); з 27 листопада 1991 року по 27 березня 1992 року (дохід становив 160 580 карбованців-купонів).

Оскаржуваним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2018 року позов задоволено.

Зобов`язано Приватну агрофірму ім. Шевченка видати ОСОБА_2 довідку, передбачену Порядком визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року № 306 із зазначенням доходу за результатами роботи по вичинці шкіри, строк виконання якої перевищував календарний місяць та цивільно-правових договорів, як підстави для виплати цього доходу, виплаченого за результатами роботи в період з 1 листопада 1987 року по 28 лютого1988 року (дохід становив 2669 рублів); 24 жовтня 1988 року по 28 лютого1989 року (дохід становив 7096 рублів); з 1 листопада 1989 року по 28 лютого 1990 року (дохід становив 11392 рублів); з 27 листопада 1990 року по 27 березня 1991 року (дохід становив 18677 рублів); з 27 листопада 1991 року по 27 березня 1992 року (дохід становив 160 580 карбованців-купонів).

Рішення суду оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області.

В апеляційній скарзі посилається на те, що Управлінням пенсійного фонду України в Бродівському районі проводилась перевірка первинних документів ПА ім. Шевченка щодо підтвердження роботи ОСОБА_2 в період його роботи на посаді завідуючого звірогосподарством на предмет виконання ним інших робіт або додаткових, де б він працював на сезонних роботах чи інших видах зайнятості. Під час перевірки, відомостей які б підтверджували факт роботи ОСОБА_2 за цивільно-трудовими договорами у ПАТ ім. не встановлено.

Шевченка остаточний розрахунокок Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає, що позивачем не доведено факту порушення його прав, в зв`язку з чим відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

Звертає увагу, що судом не було взято до уваги висновки викладені в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року №439/225/17, яка набрала законної сили та не була скасована у встановленому порядку. Стверджує, що судом не досліджувалися предмет позову, докази, які розглядав та керувався суд в адміністративній справі №439/255/17 та дійшов помилкового висновку, що Львівським апеляційним адміністративним судом не досліджувалися певні обставини роботи ОСОБА_2 Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено першої інстанції 29 квітня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області позивачу призначено пенсію по інвалідності (І група загального захворювання) відповідно до Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' при загальному страховому стажі 31 рік 10 місяців 22 дні.

Його пенсія нараховувалася на підставі поданої ним довідки про заробітну плату за період роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1992 року, а її розмір обчислювався із оптимального заробітку за період роботи з 01.01.1998 року по 31.12.1992 року з врахуванням коефіцієнту зарплати 1,20690.

З урахуванням того факту, що при нарахуванні ОСОБА_2 зазначеної пенсії Управлінням не враховано його заробіток, який він отримував у колгоспі ім. Шевченка Бродівського району в цей період за цивільно-правовими договорами, на підставі яких він виконував періодично сезонні роботи по вичинці шкіри звіра, позивач неодноразово звертався до органів Пенсійного Фонду України різного рівня, а також намагався захистити свої права у судах України шляхом встановлення юридичного факту укладення цивільно-правових договорів між ним та колгоспом ім. Шевченка. Однак, ці рішення судів були скасованими вищестоячим судом з процесуальних мотивів.

Також постановою Бродівського районного суду від 12.12.2017 року по справі № 439/225/17 було задоволено позов ОСОБА_2 про зобов`язання Управління здійснити такий перерахунок з врахуванням згаданих обставин.

Дана постанова суду постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року по справі № 876/80/18 була скасованою.

Підставою скасування постанови суду першої інстанції була відсутність у матеріалах справи належно оформленої довідки, передбаченої згаданим Положенням та недоведеність і сумнівність обставин справи, на які посилався позивач.

Відповідно до п. 2, п. 4 та п. 9 Порядку перерахунок пенсії у зв`язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та довідки підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформленої згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до відповідача з проханням надати йому таку довідку зразка, передбаченого згаданим Порядком.

На його звернення відповідач повідомив листом від 28.08.2018 року № 7 про те, що приватною агрофірмою ім. Шевченка, яка є правонаступником колгоспу ім. Шевченка, здійснено перевірку документів, які б давали підстави видати згадану довідку відповідного зразка.

Оскільки на даний час в агрофірмі відсутні (у зв`язку зі знищенням за спливом часу) цивільно-правові договори, про які він згадує у своїй заяві і які мають бути підставою для видачі такої довідки, надати її не має можливості. Одночасно рекомендовано йому звертатися з цього приводу до суду.

Також встановлено, що Протягом 1987-1992 років ОСОБА_2 працював на посадах частково (до 1988 року) пасічником та завідуючим звірогосподарства колгоспу ім. Шевченка Бродівського району Львівської області. Ця обставина підтверджується записом у його трудовій книжці.

У той період у колгоспі функціонувало звірогосподарство, на якому вирощували норки та інші хутрові звірі. Періодично - один раз в рік, як правило, з листопада по лютий наступного року, відбувався забій звіра та вичинка його хутра.

На вичинку хутра колгосп залучав певних осіб і заключав з ними відповідні оплатні договори за надані послуги.

Про це свідчать та підтверджують протоколи засідань правління колгоспу № 10 від 18.10.1987 року, № 1 від 15.01.1988 року, №10 від 24.10.1988 року, №10 від 21.10.1989 року, №11 від 27.11.1990 року, №11 від 27.11.1991 року, в яких зазначено про затвердження трудових договорів на вичинку шкіри звіра та визначено, як правило, вартість таких послуг за одну шкірку.

Дана обставина також підтверджується актом № 3 від 13.01.2015 року комісії Управління про перевірку трудової діяльності позивача та показаннями усіх свідків, опитаних судом.

Дану обставину також підтвердила член цієї комісії ОСОБА_4 Факт знищенння документації, в тому числі трудових договорів у цей період частково засвідчує акт згаданого комбінату про виділення до знищення документів і справ від 16.1071991 року №1.

Згадані протоколи засідань правління колгоспу вказують на заключення договорів про вичинку шкіри звіра, однак, ні в них ні в інших документах, які є у матеріалах справи, прямо не зазначено, що такі договори укладалися позивачем чи іншими особами.

Тому суд з врахуванням спливу часу, знищення документації колгоспу та інших обставин обґрунтовано взяв до уваги показання свідків, які у даній ситуації можуть бути єдиним джерелом прямого доказування обставин справи.

Про факт складання ОСОБА_2 своїх повноважень завідуючого звірогосподарством у ці періоди частково також свідчать і згаданий акт № 3 та протоколи засідань правління колгоспу № 11 від 12.11.1992 року, № 11 від 27.11.1991 року, № 11 від 27.11.1990 року.

Цими документами передбачено, що на період вичинки шкіри, її реалізації та забою звіра виконання обов`язків завідуючого звірогосподарством покладалося на головного ветлікаря колгоспу ОСОБА_5 та ветлікаря звіроферми ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтвердили, що на час виконання цивільно - правових угод в колгоспі у спірний період позивач складав повноваження завідуючого звірогосподарством та виконував роботу по вичинці шкірки звіра.

Судом також встановлено, що оплата позивачу за надані послуги на підставі згаданих договорів здійснювалася колгоспом один раз у рік по звершенню сезону (періоду вичинки шкіри звіра). Про це свідчать наступні обставини та докази.

У довідці Лешнівської сільської ради від 19.05.2016 року та комп`ютерній роздруковці реєстру доходів громадян Управління, зазначені щомісячні суми доходу позивача, з яких сплачені внески до Пенсійного Фонду України у період з 1987-1992 роки.

Суми, які виплачувалися ОСОБА_2 на початку кожного з цих років є значно більшими, ніж у інші місяці року.

Так у 1988 році йому було нараховано та сплачено 2 669 рублів, у 1999 році - 7 096 рублів, у 1990 році - 11 392 рублі, у 1991 році - 18 667 рублів, у 1992 році - 160 580 карбованців-купонів.

З пояснень свідків ОСОБА_12 , яка працювала у цей час бухгалером колгоспу по нарахуванню і оплаті праці та ОСОБА_7 (тодішній обліковець колгоспу) вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 у цей період у колгоспі становила приблизно 160 карбованців.

Суми, які йому виплачувалися на початку року і значно відрізнялися у більшу сторону від заробітної плати були оплатою за надані послуги колгоспу по вичинці шкіри звіра.

Вони не відносилися до зарплати ОСОБА_2 , оскільки на період вичинки шкіри він тимчасово складав свої повноваження пасічника та завідуючого звірогосподарством.

Колишній бухгалтер роз`яснила, що нараховані ОСОБА_2 суми у період вичинки шкіри - це були дораховані кошти за попередній річний період його роботи (відпустка, відрядні, почасові, доплати та ін.) і виплачувалися вони як правило, в кінці року. Дана обставина підтверджується також актом № 1 від 5 січня 2015 року про перевірку складових заробітної плати ОСОБА_2 у цей період, складеного працівниками Лешнівської сільської ради та Управління.

Зазначені обставини та докази (показання свідків, протоколи засідань правління колгоспу, довідки, акти та ін.), які їх підтверджують, свідчать і дають підстави суду зробити висновок, що за надані по вичинці шкіри звіра послуги колгоспом ім. Шевченка були виплачені (виплачувалися) ОСОБА_2 кошти, з яких було сплачено пенсійні внески, а саме: у 1988 році він отримав 2 669 рублів за виконання робіт за період з 1 листопада 1987 року по 28 лютого 1988 року; у 1999 році - 7 096 рублів за виконання робіт за період з 24 жовтня 1988 року по 28 лютого 1989 року; у 1990 році - 11 392 рублі за виконання робіт за період з 1 листопада 1989 року по 28 лютого 1990 року; у 1991 році - 18 667 рублів за виконання робіт за період з 27 листопада 1990 року по 27 березня 1991 року; у 1992 році - 160 580 карбованців-купонів за виконання робіт за період з 27 листопада 1991 року по 27 березня 1992 року, що дає підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.