Справа №333/6007/19
Провадження №2-з/333/37/19
УХВАЛА

Іменем України

"18" жовтня 2019 р. суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р. вивчивши клопотання ОСОБА_1 щодо зупинення реалізації арештованого майна у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що йому нещодавно стало відомо, про те, що на виконанні в Запорізькому районному відділі виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП № 24494808 за виконавчим листом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2011 року № 2-2796 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.09.2003 року та до досягнення дитиною повноліття. У лютому 2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №24494808).

Проте, заявнику не було відомо щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки він не отримував жодного документу з цього приводу, як і будь-які копії постанов, звернень чи довідок та інше та існування якого стало відомо лише після того, як 03.10.2019 року для представлення його інтересів у виконавчому провадженні представник заявника ознайомився із матеріалами даного виконавчого провадження.

Під час ознайомлення із матеріалами ним було виявлено, що виконавче провадження відкрите, майно заявника знаходиться на примусовій реалізації. Хоча, до цього часу, ніяких документів до нього не надходило, про вчинення будь-яких виконавчих дій йому не було повідомлено.

Також заявнику стало відомо, що 25.06.2019 року державним виконавцем Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришуновим Д.В. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме, ОСОБА_4 , яку призначено без повідомлення та відома заявника.

На підставі звіту про оцінку майна: житловий будинок АДРЕСА_1 власником якого є заявник, було 10.09.2019 року складено звіт про оцінку майна, з якого вбачається, що ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 05.09.2019 року становила 247312,0 грн. без ПДВ. Про вказаний звіт заявнику не було нічого відомо, тому на теперішній час вже після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №24494808 з`ясувалися підстави для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця з приводу проведення та отримання звіту про вартість майна. З огляду на вищезазначене, заявник вважає, що процедура визначення вартості майна та оцінка майна його будинку проводилась на підставі неактуальних даних наданих державним виконавцем, без проведення особистого огляду об`єкта оцінки суб`єктом оціночної діяльності, що призвело до обґрунтованих сумнівів у достовірності визначеної ринкової вартості майна належного заявнику на праві власності та безпосередньо впливає на його права і обов`язки, в частині суми погашення боргу за рахунок продажу з прилюдних торгів арештованого майна.

Також, заявник вважає, що державний виконавець Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Д.В. не мав права передавати нерухоме майно на електронні торги до системи ЗФ ДП «СЕТАМ», не пересвідчившись, що сторони виконавчого провадження ознайомились зі звітом про вартість майна від 05 вересня 2019 року, а так як ознайомлення зі звітом заявником не було, та про який йому стало відомо лише після ознайомлення його представника з матеріали виконавчого провадження 03.10.2019 року, а майно було виставлено на торги 27.09.2019 року, дані дії приватного виконавця вважає неправомірними та такими, що суперечать Закону України «Про виконавче провадження», а тому виникла термінова необхідність зупинити реалізацію переданого державним виконавцем до ЗФ ДП «СЕТАМ» належного мені на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 до вирішення скарги по суті та прийняття остаточного рішення. Адже у разі не зупинення реалізації майна, це може призвести до втрати такого майна заявником, як власником зазначеного будинку, та який є його єдиним житлом, та його продажу за заниженою ціною, збитками для заявника та порушенням виконавчого процесу, а у разі прийняття судом рішення на його користь, рішення не можна буде виконати.

У зв?язку з чим просив зупинити передачу житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 на реалізацію на електронних торгах ЗФ ДП «СЕТАМ» арештованого майна до набуття законної сили судовим рішенням за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Д.В., стягувач ОСОБА_2 .

Дослідивши клопотання та матеріали скарги, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення реалізації арештованого майна у справі за скаргою на дії приватного виконавця.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 3 частини 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у випадку відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з абзацом 2 частини 5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачу майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа визначені ст.ст.151-153 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1ст.153 ЦПК, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Можливість зупинення судом продажу арештованого майна передбачено п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису.

Крім цього, п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто такий вид забезпечення може бути застосований для забезпечення позову (скарги) при оскарженні виконавчого документа.

Між тим, у даному випадку заявником виконавчий документ не оскаржується, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту не заявлялися.

Нормами Розділу VІІ ЦПК України не передбачено можливості забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Також, відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Європейський суд з прав людини у пілотному рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз`яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Оскільки у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» немає норми, яка передбачає можливість забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення виконання судового рішення; згідно із ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд вправі зупинити передачу майна на реалізацію, а не зупинити саму реалізацію арештованого майна, так як це зупинить виконання судового рішення, що набрали законної сили, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про зупинення реалізації арештованого майна відсутні.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись статтями 208-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо зупинення реалізації арештованого майна у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.10.2019 року.

Суддя Ю.Р. Піх