Справа № 939/2306/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Гумбатова В.А.,

за участі секретаря судового засідання - Бурак Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області цивільну справу за заявою представника заявників - адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявників - адвокат Корнієнко А.А. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Севастополь, Україна, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина жіночої статі. Документом, що підтверджує факт народження їхньої дитини, є свідоцтво, видане органами на непідконтрольній Україні території. Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областівідмовив у проведенні державної реєстрації народження, оскільки документи, що пред`явлені для реєстрації народження видані на тимчасово окупованій території України.

Просив встановити факт народження дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь, Україна, а також встановити дані про її батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник заявників - адвокат Корнієнко А.А. на розгляд справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи представник заявників повідомлений належним чином.

Заінтересована особа - Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Нахімовським РВ УМВС України в м.Севастополі 13 листопада 2007 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Севастополь Крим; з 22 вересня 2001 року вона зареєстрована по АДРЕСА_1 .

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в Криму 27 лютого 1997 року, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Красноперекопськ Автономної Республіки Крим; з 23 жовтня 2004 року він зареєстрований АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 19 жовтня 2007 року.

Як убачається з копії свідоцтва про народження, виданого 01 липня 2015 року відділом записів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополь, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь Російської Федерації, і її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 07 годині 20 хвилин, в лікарні міста Севастополь народила дитину - жіночої статі.

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України №1587/16.7-46 від 09 жовтня 2019 року, у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 , відмовлено, оскільки документи, що пред`явлені для реєстрації народження, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їхня дитина, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи викладене, суд вважає підтвердженим факт народження дитини жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 259, 263-265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника заявників - адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь, Україна, батьками якої є: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Севастополь Крим, громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Красноперекопськ Автономної Республіки Крим, громадянин України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області .

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяВ.Гумбатов