Справа № 143/1146/19
УХВАЛА

Іменем України

08.10.2019 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Марченко Л. В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності,-

Встановив:

03.10.2019 до суду подано цей позов, відповідно до якого позивач просить визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , вказуючи, що не визначення часток у свідоцтві про право власності на житло, унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, з огляду на таке.

Згідно з п. п. 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Однак в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у вчиненні оформлення права на спадщину, а тому звернення позивача до суду з вказаним позовом є передчасним.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплат судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам, позивач доказів сплати судового збору не додала, вказуючи на скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим просила відстрочити сплату судового збору.

Разом з тим, на підтвердження свого скрутного матеріального становища позивачка доказів також не надала, а тому суд не може однозначно визначити майновий стан особи для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя