ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

15 жовтня 2019 року

м. Харків

справа №642/10787/13-ц

провадження № 22-ц/818/5009/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року, ухвалене у складі судді Грінчук О.П.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року у розмірі 3791480,43грн.

Повторним заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3309209,05 грн, а також 1827 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3258373,57 грн, а також 1827 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залучено до участі у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромправонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Мятигу С.В.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду із заявою, в якій просив закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від від 11 липня 2008 року. Зазначив також, що передбачені ст. ст. 206 та 256 ЦПК України наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини 2 статті 49, частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 , наслідки закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йому відомі та зрозумілі.

Оскільки відмова ОСОБА_1 від позову не суперечить закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви, прийняття відмови від позову, процесуальними наслідками чого є визнання рішення суду першої інстанції нечинним та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 256, 260, 261, 368, 373, 374 ЦПК України, -

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Повернути ОСОБА_2 50% судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги, у сумі 2740,50 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова