ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Херсон

справа № 663/2099/19

провадження № 22-ц/819/1448/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Майданіка В.В.,
Радченка С.В.,
секретарШибінська А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Шабрацького Г.О. від 23 липня 2019 року в справі за матеріалами заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт її звільнення за власним бажанням з орендного підприємства «Торгово-комісійний центр «Універсал» 03 січня 1997 року на підставі наказу №2 від 03 січня 1997 року. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначала, що вона працювала на посаді комірника складу орендного підприємства «Торгово-комісійний центр «Універсал», що розташоване у м. Донецьку. 03 січня 1997 року вона звільнилася з даного підприємства за власним бажанням. Під час звільнення спеціаліст з кадрів підприємства помилково замість правильного 1997 року вписала 1996 рік, після чого вчинила виправлення на 1997 рік, що не допускається у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Посилаючись на те, що під час звернення до Пенсійного фонду про призначення пенсії, останній повідомив їй що запис від 03 січня 1997 року в трудовій книжці є недійсним і підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу відсутні, а підприємство, в якому вона працювала, знаходиться у м. Донецьку, населеному пункті, на територія якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, заявник просила суд задовольнити її заяву, так як, встановлення факту звільнення необхідно їй для зарахування цього періоду роботи для призначення пенсії.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просить скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що на вказані правовідносини поширюється юрисдикція адміністративного суду, оскільки існує інший порядок підтвердження трудового стажу та заявник, як фізична особа, оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, а саме Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулася із заявою про встановлення факту звільнення з займаної посади підприємства, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області безпідставно відмовило їй у призначенні пенсії за віком з посиланням про необхідність надати відповідні та належні докази на підтвердження дати звільнення в трудовій книжці відносно роботи заявника в орендному підприємстві «Торгово-комісійний центр «Універсал», оскільки наявне виправлення дати звільнення в трудовій книжці заявника, що не допускається під час нарахування пенсії у відповідності до норм чинного законодавства. Саме цього стажу не вистачає заявнику для отримання збільшеного розміру пенсії.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №10481/02 від 06 серпня 2019 року вбачається, що виправлення в трудовій книжці не обумовлено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, тому для зарахування періоду роботи ОСОБА_2 з 01 серпня 1995 року по 03 січня 1997 року в орендному підприємстві «Торгово-комісійний центр «Універсал» м.Донецьк необхідно надати уточнюючі документи, отриманні у відповідност до норм чинного законодавства. Таким чином, підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу ОСОБА_2 відсутні (а.с.19).

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17-1 Порядку визначено, що у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

У судовому порядку, відповідно до п. 26 вказаного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

У ч.1 ст.19 ЦПК України зазначено про справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Пунктом 3 ч.6 ст.12 КАС України визначено, що розгляд справ щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат здійснюється за правилами адміністративного судочинства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області реалізує у спірних правовідносинах публічні повноваження по управлінню коштами Пенсійного Фонду України, внаслідок чого є суб`єктом владних повноважень,

У даному випадку між заявником та заінтересованою особою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виник спір стосовно законності відмови у збільшенні розміру пенсії з мотивів недоведеності страхового стажу, який відповідно до вказаної норми п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України дійсно підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

На підставі наведеного, та враховуючи, що факт щодо трудового стажу в судовому порядку не встановлюється, оскільки передбачено інший порядок підтвердження факту трудового стажу, тобто визначено позасудовий порядок встановлення факту, щодо якого заявник звернулася до суду, колегія суддів вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства.

Посилання апелянта на те, що на теперішній час ще не існує порядку зарахування стажу роботи у випадках передбачених пунктом 17-1 вищезазначеного Порядку, і тому вона позбавлена можливості вирішити це питання у позасудовому порядку, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження за пред`явленою ОСОБА_2 заявою про встановлення факту.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.В.Майданік

С.В.Радченко