ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Київ

справа № 369/4247/16

провадження № 22-ц/824/10709/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У квітні 2019 року ТОВ «АНСУ» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, мотивуючи її тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Філії «Центральне РУ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 252 259, 88 грн.

21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №39-147/08-А від 18 червня 2008 року, що був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , та товариство набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Тому на підставі вищевказаного заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «АНСУ».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року заяву ТОВ «АНСУ» задоволено.

Замінено сторону (стягувача) у виконавчих листах по цивільній справі № 369/4247/16-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №39-147/08-А від 18 червня 2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що не була повідомлена щодо зміни кредитора у зобов`язанні, ані ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ані ТОВ «АНСУ». З документами щодо відступлення права вимоги ознайомилась лише при отриманні судової повістки. Відповідач вважає, що оскільки вона не надавала згоду на відступлення прав вимоги, то такий договір є недійсним, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АНСУ» зазначає, що відступлення прав вимоги не змінює умови договору, а лише змінює кредитора. До того ж чинне законодавство не передбачає вимоги щодо отримання кредитором згоди боржника на відступлення прав вимоги за договором. Заявник також вказує, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» направляв боржнику повідомлення про відступлення прав вимоги за місцем реєстрації її місця проживання.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції заявник ТОВ «АНСУ», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду апеляційної інстанції свого представника не направив, причин неявки не повідомив, клопотань не подавав.

Натомість від представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Калайди О.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні в якості представника відповідача.

Відхиляючи заяву про відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 реалізувала своє право як учасника справи шляхом подання апеляційної скарги, а участь її представника в іншому судовому засіданні не є поважною причиною для відкладення розгляду справи, при цьому скаржник не зазначила причини власної неявки, хоча може брати участь у розгляді справи особисто.

Згідно ч.ч.1, 2, п.10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Таким чином, зважаючи також на вказівки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України», щодо дотримання розумного строку для судового провадження, колегія суддів вважає, що підстави для відкладення розгляду справі відсутні, тому за обставин, що сторони належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2017 року задоволено позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне РУ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 252 259 грн. 88 коп. (а.с. 90-91).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (а.с. 141-142).

На виконання вищевказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист.

21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в тому числі і до ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «АНСУ» (а.с. 157-159).

Зазначене підтверджується витягом з Реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (а.с. 160-163).

Згідно приписів частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, аналізуючи наведені норми права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, замінюючи стягувача в примусовому виконанні рішення суду, суд першої інстанцій, врахувавши статтю 442 ЦПК України та статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано виходив з того, що ТОВ «АНСУ» є правонаступником і отримало всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник ОСОБА_1 не надавала згоду на відступлення прав вимоги, а тому такий договір є недійсним, не може слугувати підставою для відмови в заміні сторони, адже згідно положень статті 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заперечення скаржника про те, що її не повідомили про таке відступлення не свідчить про не укладення договору або про те, що право вимоги не було відступленим.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :