КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/4772/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Сліпченко О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, визнати таким, що втратив силу судовий наказ від 22 травня 2018 року по справі 754/6366/18,

зобов'язати ОСОБА_3 сплачувати їй аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 01 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом від 22 травня 2018 року було встановлено про стягнення з боржника ОСОБА_3 на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Через місяць після видачі судового наказу, боржник виїхав на заробітки до Чехії, де пропрацював три місяці з 22 червня 2018 року по 22 вересня 2018 року.

Наступні після приїзду два-три місяці він готував позов до суду щодо розподілу майна, в тому числі квартири, збудованої за кошти батьків позивача.

В позові також зазначені вимоги про стягнення з позивача суми понесених судових витрат в розмірі 23 000 грн., судячи з чого позивачка дійшла висновку про суттєве поліпшення матеріального стану боржника.

Крім того на день подачі позову до суду відповідач працевлаштований.

17 січня 2019 року відповідач сплатив аліменти на утримання сина в розмірі 8 100 грн. за вісім минулих місяців, але таких коштів на утримання сина шістнадцяти років, а тим більше на його гармонійний розвиток, - не вистачає по визначенню.

З огляду на викладене, позивач просить зміни встановлений розмір аліментів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що позивачем не надано доказів, які підтверджують зміну матеріального стану ані позивача ані відповідача.

Крім того, не надано доказів щодо погіршення або поліпшення стану здоров'я платника аліментів та одержувача, а зміна стану здоров'я дитини, не може бути наслідком зміни розміру аліментів, оскільки позивач не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за наявності особливих обставин ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено викладені в позові обставини, які дають підстави для зміни розміру аліментів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року по справі №754/6366/18, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 2 ).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 липня 2019 року, за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва 754/6366/18 від 25 березня 2018 року, наявна переплата по аліментам на 01 липня 2019 року, що становить суму 385,50 грн. ( а.с. 15 ).

Проте, у зв'язку зі зміною матеріального стану платника аліментів 29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом ( а.с. 1 ).

На підтвердження заявлених вимог нею надано, зокрема, відповідь Пенсійного фонду України № від 01 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_3 працевлаштований в філії Комунального підприємства «Київпастранс «Автобусний парк №6» ( а.с. 14 ).

Відповідно до довідки №69/06 від 08 липня 2019 року ОСОБА_3 в період з 09 листопада 2018 року по 04 квітня 2019 року працював на посаді оператора заправних станцій в філії «Автобусний парк №6» та отримав за вказаний період заробітну плату в розмірі 35 119,47 грн.

Отже, враховуючи зазначене та на переконання апеляційного суду, платник аліментів після видачі судового наказу та на момент подачі цього позову був офіційно працевлаштований та мав стабільний дохід, що свідчить про зміну його матеріального стану та відповідно до положень ст. 192 СК України є правовою підставою для задоволення заявлених вимог.

Таким чином, судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, помилково відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Визначаючи розмір аліментів у запропонованій позивачем частині - 1/4 заробітку ( доходу ) платника аліментів, суд другої інстанції враховує те, що вказаний розмір відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 та ч. 1 ст. 170 ЦПК України є фактично безспірним та те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, у відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України відповідачем не надано будь-яких належних, допустимих достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності підставі, передбачених ч. 1 ст. 182 ЦПК України, для визначення аліментів в іншому розмірі.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне врахувати положення ч. 2 ст. 182 ЦПК України відповідно до яких, зокрема, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, визначення аліментів в розмірі ј заробітку ( доходу ) платника аліментів та врахування ч. 2 ст. 182 ЦПК України не є виходом за межі позовних вимог, оскільки, мінімальний гарантований розмір аліментів визначений законом та є обов'язковим при їх визначенні.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про залишення позовних вимог без задоволення не дотримавшись положень ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України.

Однак, вимоги позивача щодо визнання судового наказу від 22 травня 2018 року по справі №754/6366/18 таким, що втратив силу не ґрунтуються на вимогах ст. 192 СК України, оскільки, визначений розмірі аліментів, в даному випадку, підлягає лише зміні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю.

Згідно положень ст. 4 Закону України«Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 921 ( 1 921 х 0,4 + 1 921 х 0,4 : 100 х 150 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Розмір аліментів, визначений судовим наказом від 22 травня 2018 року по справі 754/6366/18 змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Берегово,Закарпатська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, починаючи з 01 квітня 2019 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Берегово,Закарпатська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 1 921 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко