КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисюченко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

21.03.2019 року ОСОБА_1 було надіслано до суду свою зустрічну позовну до ОСОБА_3 про визначення місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому, до вирішення питання про прийняття вищевказаного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила:

- Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі для ОСОБА_1 побачення з дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за наступним графіком: в будь-який період року, за виключенням періоду щорічних шкільних канікул - щомісячно, перший та другий тиждень на місяць, з 20.00 години, неділі, попереднього тижня, ОСОБА_1 забирає ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця їх тимчасового проживання до місця свого проживання - місця реєстрації дітей, проводить з ними час без присутності батька ОСОБА_3 та не пізніше 20 год. 00 хв., неділі, наступного тижня повертає обох дітей до місця їх тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; в період шкільних канікул: перша половина осінніх, зимових та весняних канікул; друга половина літніх канікул - з 20.00 години 15 липня, ОСОБА_1 забирає ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця їх тимчасового проживання до місця свого проживання - місця реєстрації дітей, та/або місця спільного відпочинку на території України, проводить з ними час без присутності батька ОСОБА_3 та не пізніше 20.00 години 31 серпня, кожного року повертає обох дітей до місця їх тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Зобов`язати ОСОБА_3 письмово повідомляти ОСОБА_1 про зміну адреси тимчасового проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в триденний строк з дати відповідної зміни.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилалася на те, що вжиття вищенаведених заходів забезпечення позову необхідно для відновлення її відносин та емоційного контакту з власними дітьми, які наразі проживають з батьком та через психологічний тиск останнього відмовляються з нею спілкуватися.

Натомість, невжиття вищенаведених заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження дітей від своєї матері, що, у випадку задоволення її зустрічних позовних вимог, може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019 року узадоволенні заяви відмовлено (а.с. 86-88).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення її позову, адже невжиття заходів забезпечення позову та тривалий розгляд справи може призвести до того, що діти, які наразі не мають з нею жодних контактів, ще більш будуть віддалятися від власної матері та, як наслідок, самі не виявлять бажання спільно проживати з останньою (а.с. 89-93).

У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України закріплюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Також, слід зазначити, що у відповідності до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дотримався указаних вище умов та, з огляду на предмет позову, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, оскільки предметом позову є питання встановлення місця проживання дітей, судом першої інстанції вірно встановлено, що забезпечення позову у спосіб, який просить ОСОБА_1 , є фактичним вирішенням справи по суті, що є недопустимим.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений нею спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що визначений вид заходу забезпечення позову в певній мірі кореспондується з позовними вимогами, в той час як забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не може замінювати безпосередньо рішення суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисюченко Ольгою Володимирівною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська