Справа № 351/2832/18
Номер провадження №2/351/292/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М.,

з участю секретаря Нагірняк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Внаслідок смерті батька позивача - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прутівка, Снятинського району Івано-Франківської області відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини спірного будинковолодіння. Спадкоємцем за заповітом став позивач, син померлого ОСОБА_1 , оскільки подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідачі по справі не претендують на спадщину, належну померлому та відмовляються від своїх часток на користь позивача, у майні колишнього «колгоспного двору».

Однак в зв`язку з тим, що був втрачений правовстановлюючий документ на будиноковолодіння державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 27.12.2018 р. № 899, виданої Прутівською сільською радою слідує, що за померлим ОСОБА_5 , 1933 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 № 5 від 26.03.2018 р. зареєстровано житловий будинок по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 . Станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1933 р.н. (голова домогосподарства), дружина ОСОБА_2 , 1935 р.н., син- ОСОБА_1 , 1967 р.н., невістка - ОСОБА_3 , 1970 р.н., онук- ОСОБА_4 , 1990 р.н.. На день смерті ОСОБА_5 , 1933 р.н. в господарстві в с. Прутівка були зареєстровані: син ОСОБА_1 , 1967 р.н., невістка ОСОБА_3 , 1970 р.н., онук ОСОБА_4 , 1990 р.н. ОСОБА_5 , 1933 р.н. проживав разом із сином та вів спільне господарство до дня смерті. Після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступив його син ОСОБА_1 , 1967 р.н. Заповіт від імені ОСОБА_5 , 1933 р.н. посвідчувався в Прутівській сільській раді, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій під №9 від 22.03.2013 р.

З довідки від 17.12.2018 р. №900, виданої виконкомом Пртуівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що за будинковолодінням, в якому проживав ОСОБА_5 , 1933 р.н. закріплені земельні ділянки загальною площею 0, 8210 га, в тому числі для будівництва обсулговування житлового будинку, господарських будівель 0, 2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2645 га., для ведення особистого селянського господарства 0,3065 га.

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_1 , слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2

З довідки від 06.12.2018 р. № 2880/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в с.Прутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №321/2018 на підставі заяви №731 від 31.08.2018 р. про прийняття спадщини за заповітом сина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с.Пртутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав оригінал правовстановлюючого документу на вищезгаданий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вищезгаданйи будинок.

З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

З заповіту від 22.03.2013 р. посвідченого секретарем Прутівської сільської ради слідує, що ОСОБА_5 заповів все своє майно на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.