КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/9546/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/4311/17

09 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Ігнатченко Н.В.

- Олійника В.І.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 198 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21 червня 2028 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,2% річних. Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов кредитного договору відбувається з 01 по 20 число (включно) кожного місяця.

Вказував на те, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, та відповідно до п. 1.5 кредитного договору надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника.

Всупереч умов кредитного договору, відповідачка не здійснює платежів для погашення процентів по кредиту, у зв`язку з чим 13 лютого 2016 року їй було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 05.04.2017 року, вимога банку залишена без задоволення.

Посилаючись на те, що у зв`язку з невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, позивач просив стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 суму боргу, процентів нарахованих за договором в розмірі 119 985,16 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 60 552,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту від 21.06.2007 року в розмірі 119 985,16 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 60 552,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 49 716,36 грн.

Не погоджуючись з таким рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що рішення суду не містить посилання на норми матеріального права та підстави відповідно до яких у позивача виникло право на дострокове стягнення суми кредиту, строк виконання оплати якого ще не настав.

Вказувала на те, що в резолютивній частині рішення суду неправомірно визначено суму боргу в грошовій валюті - долари США, оскільки законним платіжним засобом на території України, є грошова одиниця - гривня.

Посилалася на те, що кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, а його сторонами, в належній формі не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема, договір не містить детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, у зв`язку з чим він є неукладеним.

Також зазначала, що суд в порушення вимог ЦПК України безпідставно відхилив всі заявлені відповідачем клопотання у справі.

12 липня 2019 року надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться лише до переоцінки досліджених судом фактів та доказів, що не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суду не повідомила, тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник ПАТ «УкрСтиббанк» проти доводів апеляційної скарги заперечував, та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 198 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 999 900,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 21 червня 2028 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,2 % річних. Після закінченняцього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором.

Відповідно Додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно умов кредитного договору, відбувається з 01 по 20 число (включно) кожного місяця.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, тоді як позичальник умови договору належним чином не виконує, не здійснює платежів на погашення процентів по кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно умов розділу 6 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих відсотків у порядку встановленому договором.

13 лютого 2016 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 05.04.2017 року, вимога банку залишена без задоволення.

Станом на 05.04.2017 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 119 985,16 доларів США, з яких: кредитна заборгованість 103 925,28 доларів США, заборгованість по процентам - 16 059,88 доларів США.

Згідно п. 4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів станом на 05.04.2017 року складає 60 552,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, стягуючи з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 985,16 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 60 552,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що всупереч умов кредитного договору, відповідач належним чином не здійснювала платежів для погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, в добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашена, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до п. 1.1. якого Банк зобловязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті - у доларах (США) в сумі 198 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 999 900,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Сторони домовилися, що Банк надає Позичальнику кредит у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеному в цьому договорі.

Надання кредиту здійснюється 21 червня 2007 року (п.п. 1.2.1 кредитного договору).

Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 21 червня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (п.п. 1.2.2 кредитного договору).

Відповідно до п.п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,2% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Підпунктом 1.3.2 кредитного договору визначено, що сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2. договору.

Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами п. п. 1.3.2., 5.2. договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані Банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (п.п. 1.3.3. кредитного договору).

Строк сплати процентів: з 01 по 20 числа (включно) (п.п. 1.3.4. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов`язань позичальника за цим договором, а саме: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) строкові комісії; 3) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові проценти; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкова сума основного боргу; 7) штрафні санкції за договором.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

Відповідач свої обов`язки за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору.

Станом на 05.04.2017 року заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 червня 2007 року становить - 119 985,16 доларів США, з яких: кредитна заборгованість 103 925,28 доларів США, заборгованість по процентам - 16 059,88 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення процентів - 60 552,00 грн.

Підпунктом 6.1.2 пункту 6.1 кредитного договору визначено, що сторони керуючись чинним законодавством України, зокрема, статтями 525, 611 ЦК України, погодили, що Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пункту 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит.

15 лютого 2017 Банк надіслав ОСОБА_1 вимогу від 13 лютого 2017 року, в якій вимагав усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, у розмірі 12 890,16 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, а саме: сплатити ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих відсотків, що разом становить 116 815,44 доларів США.

З наявних в матеріалах справи доказів чітко вбачається, що в період з липня 2007 року по червень 2015 року відповідач виконував умови кредитного договору і будь-яких заперечень та/або звернень до банку з приводу незрозумілості розміру сплати суми основного боргу та сплати процентів за користування кредитом, у неї не було.

Оскільки факт не виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та невиконання вимоги про погашення простроченої заборгованості достовірно встановлений, кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України, а також пунктами 6.1,6.2 кредитного договору право, звернувшись у квітні 2017року до суду із позовом про дострокове стягнення усієї суми заборгованості, то суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 119 985,16 доларів США, та пеню у розмірі 60 552,00 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд у рішенні не зазначив на підставі яких пунктів договору, норм матеріального права та з яких підстав, у позивача виникло право на дострокове стягнення суми кредиту, строк виконання оплати якого ще не настав, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Підпунктом 6.1.2 пункту 6.1 кредитного договору визначено, що сторони керуючись чинним законодавством України, зокрема, статтями 525, 611 ЦК України, погодили, що Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пункту 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит.

У відповідності до розділу 6 кредитного договору, 15 лютого 2017 Банк надіслав ОСОБА_1 вимогу від 13 лютого 2017 року, в якій вимагав усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, у розмірі 12 890,16 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, а саме: сплатити ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих відсотків, що разом становить 116 815,44 доларів США.

Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України).

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язоквідповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

Оскільки вимога про дострокове повернення кредиту відповідачем виконана не була (досудове врегулювання спору), то Банк має право вимагати захисту порушеного права, шляхом звернення до суду з позовом про дострокове стягнення з позичальника усієї суми заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в резолютивній частині рішення суду неправомірно визначив суму боргу в грошовій валюті - долари США, оскільки законним платіжним засобом на території України, є грошова одиниця - гривня, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Оскільки кредитним договором визначено зобов`язання в іноземній валюті, позивачем було заявлено вимоги про стягнення заборгованості в іноземній валюті, то суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, а його сторонами, в належній формі не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема, договір не містить детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, у зв`язку з чим він є неукладеним, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не були предметом розгляду даної справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий: Судді: