КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Осаулова А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у її вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 відповідно до якого, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13 лютого 2019 року просив: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вільному спілкуванні із сином ОСОБА_4 у тому числі засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька з дитиною; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 та не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_3 ; встановити ОСОБА_3 час спілкування із сином ОСОБА_4 поза місцем фактичного проживання сина та поза місцем реєстрації сина, без присутності матері дитини під час зустрічей (побачень або спільного відпочинку), за наступним графіком:

- кожної першої та третьої суботи кожного місяця у період часу з 10 год. 00 хв. до найближчої неділі до 20 год. 00 хв.

- один будній день на тиждень, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з 18.00 год. до 21.00 год.;

- у літній період спільний відпочинок батька з сином протягом 21 доби, починаючи з другої половини літніх канікул;

- зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному парному календарному Новому Року , до 20 год. 01 січня, починаючи зі святкування Нового Року 2020 року;

- зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному непарному календарному Різдву Христовому , до 20 год. 00 хв. 07 січня, починаючи зі святкування Різдва Христового 2021 року;

- зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха), до 20 год. 00 хв. наступного дня, починаючи зі святкування Світлого Воскресіння Христового (Пасхи) 2020 року;

- зустрічей для святкування дня народження батька ( ОСОБА_3 ) кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного ІНФОРМАЦІЯ_3 до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня;

- зустрічей для святкування дня народження бабусі ( ОСОБА_9 ) кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного ІНФОРМАЦІЯ_4 до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня;

- зустрічей для святкування дня народження дідуся ( ОСОБА_10 ) кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного ІНФОРМАЦІЯ_5 до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня.

Також просив покласти на ОСОБА_1 обов`язок передавати (кожної першої та третьої суботи кожного місяця у визначений судом час) дитину батьку для спілкування біля будинку, де зареєстрована дитина, а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; покласти на ОСОБА_3 обов`язок повертати (кожної першої та третьої неділі кожного місяця у визначений судом час) після спілкування дитину матері біля будинку, де зареєстрована дитина, а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати батька дитини ОСОБА_3 дотримуватися режиму харчування та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 липня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, проте на день подання позову рішення законної сили не набрало.

Позивач зазначає, що прагне спілкуватись з дитиною, оскільки участь у вихованні, піклуванні та розвитку дитини є не лише його правом, але й обов`язком.В позовній заяві зазначається, що раніше позивач приблизно два-три рази на місяць забирав дитину до себе додому, де син міг спілкуватись не лише з позивачем, а й з дідусем та бабусею по лінії батька, з двоюрідною сестрою та братом. Позивач також вказує, що під час перебування в нього сина вони відвідували різні дитячі розвиваючі та розважальні заходи (цирк, зоопарк, різні атракціони тощо), позивач купував сину не лише іграшки, а й одяг, взуття.

Позивач зазначає, що відповідач регулярно чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, як приклад вказує на те, що відповідач в останній момент могла відмінити зустріч батька з сином або вимагала гроші як умову для спілкування з дитиною чи не давала слухавку телефону сину для спілкування з батьком, а також наголошував, що ОСОБА_1 відмовилась надати згоду на виїзд дитини за кордон у супроводі батька для відпочинку.

У зв`язку із тим, що сторони не змогли дійти згоди щодо участі батька у вихованні, піклуванні та спілкуванні з дитиною, позивач й звернувся до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено ОСОБА_3 порядок спілкування та участі у вихованні сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний графік побачень, а саме:

-кожної першої та третьої суботи кожного місяця у період час з 13.00 год. до найближчої неділі до 17.00 год.

-один будній день на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 18.00 год. до 20.00 год.;

-у літній період загалом три тижні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

-з 17.00 год. 31 грудня дня, що передує кожному парному календарному Новому року до 18.00 год. 01 січня, починаючи з Нового 2020 року;

-з 17.00 год. 06 січня до 18.00 год. 07 січня кожного непарного календарного Різдва Христова , починаючи з 2021 року;

-з 17.00 год. дня, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха) до 20.00 год. наступного дня, починаючи з 2020 року;

- кожного ІНФОРМАЦІЯ_3 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження батька ОСОБА_3 ;

-кожного ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження бабусі ОСОБА_9 ;

-кожного ІНФОРМАЦІЯ_5 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження дідуся ОСОБА_10

Всі зустрічі мають відбуватись за згодою дитини в присутності батька ОСОБА_3 без присутності матері ОСОБА_1 у попередньо обумовлених між сторонами місцях виключно в інтересах із дотриманням усіх прав дитини.

Передача та повернення дитини має відбуватись за адресою її проживання в АДРЕСА_3

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Апелянт зазначає, що позивачем та його представником не надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що мати дитини чинить перешкоди батьку спілкуватись з дитиною, більш того, було встановлено, що позивач ніколи не звертався до органів опіки та піклування, правоохоронних чи судових органів із заявами про те, що апелянт чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

В апеляційній скарзі також зазначено, що органи опіки та піклування в особі Шевченківської та Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації в процесі виконання своїх обов`язків щодо надання висновків до суду не встановили фактів перешкоджання батьку у спілкуванні з дитиною. Також вказується на те, що батько не надав до Служби у правах дітей та сім'ї акт обстеження умов свого проживання, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не прийшов.

Окрім того, апелянт вказує, що не перешкоджає позивачу спілкуватись з дитиною, а навіть наполягає на більш активній участі батька в його вихованні, оскільки дитина сумує без батька та потребує регулярних з ним зустрічей.

Також апелянт вважає, що встановлений графік побачень батька з дитиною не відповідає інтересам дитини, адже згідно такого графіку побачень дитина може спілкуватись із батьком протягом місяця два дні та дві години на тиждень й зазначене рішення суду порушує інтереси дитини.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, визначити порядок участі в вихованні дитини, встановивши наступний графік побачень:

-кожної першої та третьої суботи кожного місяця у період з 13.00 до найближчої неділі до 17.00 год.;

-кожного понеділка, середи та п`ятниці, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 18.00 до 20.00 год.;

-у літній період загалом три тижні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

-з 17.00 год. 31 грудня дня, що передує кожному парному календарному Новому року до 18.00 01 січня, починаючи з Нового 2020 року;

-з 17.00 год. 06 січня до 18.00 год. 07 січня кожного непарного календарного Різдва Христова , починаючи з 2021 року;

-з 17.00 год. дня, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха) до 20.00 год. наступного дня, починаючи з 2020 року;

- кожного ІНФОРМАЦІЯ_3 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження батька ОСОБА_3 ;

-кожного ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження бабусі ОСОБА_9 ;

-кожного ІНФОРМАЦІЯ_5 з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження дідуся ОСОБА_10

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити. При цьому зазначили, що будь яких перешкод у спілкування позивача із сином ОСОБА_12 відповідачка на чинили і не чинить, а навпаки пропонувала більше часу приділяти дитині. Висновку суду що наявності підстав в частині позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною належним чином не мотивоване, відсутні будь які об`єктивні та належні докази щодо того що відповідачка такі перешкоди чинила, тому просили рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, а також встановити додатково до визначеного судом часу спілкування ще три дні на тиждень: щопонеділка, що середи та щоп`ятниці за попередньою домовленістю із матір`ю дитини з 18.00 до 20.00.

Позивач у справі будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.178) у судове засідання до апеляційної інстанції не з`явився, заяв про відкладення слухання справи не подавав, тому суд розглянув вказану справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що батьками ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 - позивач у вказаній справі та ОСОБА_1 - відповідачка у справі (а.с.8), а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 являються його дідусем та бабусею (а.с.9).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_13 приживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до наданого висновку №225 від 08 листопада 2018 року психологічне обстеження неповнолітнього ОСОБА_4 вбачається, що останній має бажання бачитись з батьком частіше, хлопчик пов`язує з батьком позитивні сподівання на майбутні перспективи, радіє всім бабусям та дідусям, які про нього піклуються. Цим висновком рекомендовано для повноцінного психічного розвитку ОСОБА_5 узгодити графік зустрічей сина з батьком, з урахуванням потреб дитини, із завчасно обумовленим місцем та часом, який враховуватиме інтереси та бажання дитини. Вони мають відбуватися в спокійній та конструктивній (безпечній для хлопчика) атмосфері (а.с.51-52).

Також матеріали справи містять висновок про визначення участі батька, ОСОБА_3 , у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 28.03.2019 № 6), з метою забезпечення виключно прав та інтересів дитини, Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька, ОСОБА_3 , у вихованні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступним графіком: щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 17.00 години до 20.00 години за умови додержання режиму дня та харчування дитини; щосуботи або щонеділі за вибором батька та за попередньою домовленістю з матір`ю з 08.00 години до 21.00 години; у канікулярні дні спільний відпочинок з батьком: під час осінніх канікул у першій половині; зимових - у другій половині; весняних - у першій половині; літніх - у другій половині; святкування Різдва Христова з батьком з 10.00 години до 20.00 години; святкування дня народження батька кожного календарного року з 17.00 години ІНФОРМАЦІЯ_3 до 09.00 години наступного дня; святкування дня народження бабусі ОСОБА_9 кожного календарного року з 17.00 години ІНФОРМАЦІЯ_4 до 09.00 години наступного дня; святкування дня народження дідуся, ОСОБА_10 , кожного календарного року з 17.00 години ІНФОРМАЦІЯ_5 до 09.00 години наступного дня (а.с.124-125).

Вирішуючи вказаний спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що оскільки мати та батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини та враховуючи той факт, що останні не можуть мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, суд дійшов висновку, що заявлений порядок спілкування з дитиною буде відповідати якнайкращим інтересам самої дитини та встановлюється з урахуванням можливості погодження його між сторонами в добровільному порядку.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції в цілому погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає за виключенням задоволення судом вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні дитини.

Так, відповідно до положень ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Перевіряючи доводи апелянта в частині встановлення судом фактів чинення відповідачкою перешкод позивачу у спілкуванні із дитиною, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 3 ст. 12, та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 265 ЦПК України в мотивувальній частині рішення судом зазначають фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Задовольняючи позовні вимоги та покладаючи на ОСОБА_1 обов`язок не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції всупереч вищевказаним нормам процесуального законодавства не зазначив на підставі яких доказів він прийшов висновку, що відповідачкою такі перешкоди позивачу чиняться.

Колегія суддів, перевіряючи позовні вимоги ОСОБА_3 у вказаній частині вважає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що дійсно відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкування та вихованні сина.

Так матеріали справи не містять звернення позивача ні до правоохоронних органів, ні до органів опіки та піклування щодо чинення відповідачкою перешкод у спілкування з дитиною, як і будь яких інших доказів на підтвердження вказаного факту, тому зазначені вимоги позивача є не доведеними, а рішення суду першої інстанції в цій частині необґрунтованим у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги відмовити.

Щодо вирішення порядку спілкування та участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4 , колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 3 ст. 12, та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, остання прагне, щоб батько активно приймав участь у спілкуванні та вихованні їх спільного сина ОСОБА_4 . Разом з тим, апелянт наголошує, що, на її думки, встановлений графік спілкування батька ОСОБА_3 з їх спільним сином ОСОБА_4 не в повній мірі зможе забезпечити належний рівень на спілкування з батьком та порушує принцип рівної участі батьків у вихованні сина, тому нею було запропоновано свій варіант порядку спілкування ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 .

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що запропонований ОСОБА_1 варіант порядку участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з їх спільним сином повністю дублює визначений порядок, встановлений судом, за винятком одного пункту, а саме: встановити графік побачень кожного понеділка, середи та п`ятниці за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 18.00 год. до 20.00 год.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Системний аналіз поданої позивачем позовної заяви, з урахуванням зменшених позовних вимог, та поданої ОСОБА_3 апеляційної скарги дає підстави для висновку, що вказана вимога, про встановлення графіку побачень батька з сином, а саме кожного понеділка, середи та п`ятниці за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 18.00 год. до 20.00 год. не була заявлена позивачем в суді першої інстанції, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог.

Таким чином, оскільки вказана вимога не була заявлена в суді першої інстанції, а графік побачень батька з сином в іншій частині, запропонований ОСОБА_1 , повністю дублює рішення суду першої інстанції, із яким позивач у справі погодився тому колегія суддів вважає за необхідне залишити рішення суду першої інстанції в зазначеній частині без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 .

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв