Справа: 162/415/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що з відповідачем ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі, який 10 грудня 2008 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. 23 листопада 2010 року рішенням Камінь Каширського районного суду Волинської області з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2010 року до досягнення нею повноліття. ОСОБА_1 приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Однак, з моменту винесення рішення суду від 23 листопада 2010 року у житті позивача та відповідача відбулись значні зміни у сімейному та майновому стані. З 10 серпня 2013 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на утриманні позивача. ОСОБА_5 з 1 травня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому будь яких доходів не утримує та перебуває на утриманні чоловіка. Дочка ОСОБА_7 потребує посиленого лікування, що також потребує значних матеріальних витрат. Позивач власного житла немає, а тому змушений його орендувати. ОСОБА_8 перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , працює в Любешівському районному суді та отримує заробітну плату. Стягнення з позивача ј частини всіх видів його заробітку та доходу на утримання ОСОБА_4 ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище та не дає можливості забезпечувати належні умови життєдіяльності дружини та дітей. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зменшити розмір аліментів згідно рішення Камінь-Каширського районного суду від 23 листопада 2010 року на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ј частки до 1/10 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що, крім обов`язкових сплат за аліментними зобов`язаннями, має намір іншим способом допомагати матеріально своїй дочці.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо позовних вимог заперечує. Скориставшись правом відзиву зазначає, що з часу народження дитини позивач не вважав себе батьком дитини, не брав участі ні у вихованні, ні в матеріальній підтримці щодо утримання дочки. 27 липня 2010 року відповідач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, на що позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Участь ОСОБА_1 в вихованні та утриманні дочки обмежується лише примусовим стягненням державною присуджених аліментів та одного телефонного дзвінка в рік на день народження дитини або Пасху. Зі сторони відповідача не було жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що майнове становище позивача змінилося в кращу сторону, оскільки з кожним роком загальні його доходи лише збільшувались. Разом з тим, дочка ОСОБА_4 навчається в опорному закладі загальної середньої освіти «Любешівський ліцей», який не в повній мірі забезпечений шкільною літературою, є ученицею Любешівської дитячої музичної школи, відвідує гурток малювання, вільної боротьби, протягом 2018-2019 року ходила на додаткові заняття англійської мови до приватного репетитора, що потребує додаткових матеріальних витрат. Крім того, ОСОБА_4 часто хворіє, має проблеми з очима, на що необхідні кошти для лікування та консультації лікарів. Покликаючись на викладене, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та несправедливими по відношенню до дочки ОСОБА_10 , а також такими, що не враховують її інтересів, тому в задоволенні позову просила відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 вищевказаного Кодексу унормовано, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що 10 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10 грудня 2008 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7, 61-64).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 листопада 2010 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_8 стягнено аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2010 року до досягнення нею повноліття (а.с. 23-26).

23 листопада 2010 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-480/10, який перебуває на примусовому виконанні у Любешівському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області (а.с. 27).

На даний час позивач ОСОБА_1 працює на посаді прокурора відділу прокуратури Волинської області та отримує стабільний регулярний дохід, з якого стягуються аліменти, присуджені рішенням суду (а.с.15-17).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 10 серпня 2013 року укладено шлюб (а.с. 8).

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій, згідно виписки з медичної карти та консультаційних висновків спеціалістів, встановлено діагноз, який вимагає тривалого та дороговартісного лікування (а.с. 11-13).

Згідно наказу начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 208-ос від 25 квітня 2019 року дружині позивача ОСОБА_5 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 14).

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_8 з 25 червня 2016 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 . Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син Єлисей (а.с. 65, 66).

Донька сторін ОСОБА_4 навчається в опорному закладі загальної середньої освіти «Любешівський ліцей», є ученицею 2 класу Любешівської дитячої музичної школи, відвідує гурток малювання, вільної боротьби, протягом 2018-2019 року ходила на додаткові заняття англійської мови до приватного репетитора, що потребує додаткових матеріальних витрат. Крім того, ОСОБА_4 часто хворіє, має проблеми з очима, на що необхідні кошти для лікування та консультацій лікарів (а.с. 67-76, 92-93, 124-157).

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене, оцінивши письмові докази у справі, а також те, що змінився матеріальний і сімейний стан позивача, факт наявності інших дітей дитини, батьком яких є також позивач, положення закону, згідно якого батьки зобов`язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення з ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданими сторонами доказам та вимогам СК України.

При цьому діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька в однаковому обсязі, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства.

Крім того, суд вважає доцільним роз`яснити сторонам, що у випадку виникнення у відповідача витрат на доньку ОСОБА_11 , що значно перевищуватимуть виплату позивачем коштів за аліментними зобов`язаннями, відповідач має право звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_1 , в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська