Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3295/18
Провадження № 2/209/367/19
РІШЕННЯ

іменем України

"27" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Єсіпової К.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Фесюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 209/3295/18 (номер провадження 2/209/367/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., про розірвання спадкового договору ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить спадковий договір від 29.11.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом на той час Третьої державної нотаріальної контори Бурдік С.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 152 - розірвати; стягнути з відповідача судові витрати у сумі 704,80 грн.

В обґрунтування свого позову вказала, що 29 листопада 2006 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачкою ОСОБА_2 , прізвище якої на той час було ОСОБА_3 , був укладений спадковий договір, який було посвідчено державним нотаріусом на той час Третьої Державної нотаріальної контори Бурдік С.С., та зареєстровано в реєстрі №152, відповідно до якого, вона передає після своєї смерті відповідачці належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно п.7 цього договору відповідачка зобов`язується надавати їй грошову винагороду та забезпечувати її ліками. Після підписання цього договору вона неодноразово зверталася до відповідачки за допомогою, але вона відмовляла їй, крім того відповідачка стала залякувати її, що взагалі виселить її з будинку, змусила перебратися жити з будинку в літню кухню, і не тільки не допомагає їй, а навпаки тільки завдає шкоди. В зв`язку з неналежною поведінкою відповідачки вона неодноразово змушена була звертатися до правоохоронних закладів. За нею доглядають сторонні особи, які надають їй всіляку допомогу з придбання ліків, продуктів харчування, прибирання тощо. Ці обставини можуть бути підтверджені показаннями свідків.

Ухвалою судді від 09 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального порядку позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. (а.с.12)

23 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 в якому зазначено, що вона категорично не згодна з заявленими до неї вимогами про розірвання спадкового договору з огляду на наступне. Відповідно до умов спадкового договору від 29 листопада 2006 року на неї, як на набувача були покладені такі обов`язки: щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувачу, яким є її рідна бабуся, грошову винагороду в розмірі 250 грн.; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, в разі смерті відчужувана поховати її на цвинтарі у м.Дніпродзержинську. Вона наголошує на тому, що всі ті обов`язки, які на неї були покладені, вона добросовісно виконує, при цьому в обсязі, який перевищує той, що визначений в договорі. Що стосується грошової винагороди, то одразу після укладання договору бабуся поставила її до відома, що щомісячна грошова винагорода в розмірі 250 грн. буде нею надаватися шляхом забезпечення її необхідними продуктами харчування, оскільки в силу свого віку бабусі було важко самостійно ходити до магазину, купувати собі продукти та приносити їх до дому. На той час вона проживала за іншою адресою і тому не менше, ніж 1-2 рази на тиждень вона, як правило це відбувалося після того, як вона відробляла нічну зміну, вона заходила до магазину, купувала за свої кошти там всі необхідні для бабусі продукти харчування, та після цього приносила їх до бабусі. Сумарна вартість придбаних нею за місяць продуктів була навіть більшою, ніж визначена в договорі сума грошової винагороди. Окремо зазначає, що на такому способі виконання нею умов договору наполягала саме бабуся, так як це їй було зручніше, ніж отримувати від неї кошти та самій ходити до магазину за продуктами для харчування. Так відбувалося до червня 2015 року, оскільки в червні 2015 року вона разом ОСОБА_4 , з яким одружилася в грудні 2015 року, стали проживати разом з бабусею за її місцем мешкання. Після того, як вона стала проживати разом з бабусею вона продовжила виконувати свої обов`язки по придбанню продуктів харчування і самостійно забезпечувати бабусю їжею, при цьому на той час вона вже витрачала грошову суму, яка значно перевищувала 250 грн., що було обумовлено інфляцією. Крім того, весь час з моменту укладання спадкового договору вона також купувала за свій рахунок для бабусі, навіть без наявності лікарських рецептів, всі ті лікувальні засоби, які вона вважала за необхідне мати у своєму розпорядженні. Тобто, бабуся давала їй список ліків, які вона хоче використовувати для свого лікування і які вона визначала на свій розсуд, а вона відповідно цьому списку за свій рахунок купувала все необхідне, і передавала бабусі. Більш того, починаючи з червня 2015 року вона також за власні кошти сплачувала вартість усіх комунальних послуг, більшу частину яких становила вартість спожитого на опалення будинку газу, в опалювальний період сплачені нею суми досягали від 1500 грн. до 3000 грн. Бабуся ніколи не вимагала від неї щомісячно передавати їй по 250 грн., розуміючі, що вона на її потреби витрачає набагато більше, ніж вказана сума. Більш того, достатньо великі кошти витрачалися на ремонт та поліпшення будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачці, про що остання не заперечує. Таким чином, після укладання спадкового договору бабуся була на повному її утриманні, включаючи не тільки забезпечення ліками та продуктами харчування, а починаючи з 2015 року вона також несла обов`язок по сплаті спожитих бабусею комунальних послуг, утриманню та поліпшенню належного їй будинку. Але з початку 2018 року бабуся стала себе поводити з достатній мірі неадекватно, почала без будь-яких причин її з чоловіком та двома малолітніми дітьми виганяти з будинку на вулицю, не зважаючи на те, що вона та діти офіційно зареєстровані в будинку з вересня 2015 року. В подальшому неадекватна поведінка бабусі стала виражатися в тому, що вона почала обвинувачувати її в тому, що вона її отруює - нібито підкидає в їжу отруту, викрадає в неї кошти, пошкодила двері, у зв`язку з чим почала викликати співробітників поліції, але останні жодного разу не встановили дійсну наявність тих обставин, на які бабуся посилалася, як на підставу виклику. Вона переконана, що подана бабусею позовна заява є наслідком того, що вона почала не в повній мірі об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї. (а.с.24-25)

02 квітня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 в якій вона заначає, що з доводами, викладеними у відзиві на позов, вона не погоджується, вважає їх

надуманими, необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та дійсності, а отже такими, що підлягають відхиленню в повному обсязі з наступних підстав.

По-перше, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначає, що згідно умов спадкового договору від 29.11.2006 року на неї, як на Набувача були покладені обов`язки щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати Відчужувану, тобто їй, грошову винагороду в розмірі 250 грн.; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті Відчужувана поховати його на цвинтарі у м.Дніпродзержинську. Проте, як стверджує сама ж Відповідачка, вона щомісячно не надавала їй гроші в сумі 250 грн., через, нібито, її прохання купувати її за ці ж гроші продукти харчування, проте, вона наголошує, що ніякої домовленості між нею та Відповідачкою не було, а її обов`язок надавати їй щомісячно грошову винагороду був чітко визначений п.7 спадкового договору. Таким чином, Відповідачка своїм твердження, викладеним у відзиві на позов, вже фактично підтвердила невиконання одного із пунктів зобов`язань, визначених п.7 спадкового договору. Вона стверджує, що на протязі всього часу з моменту укладання спадкового договору, вона самостійно, за власні кошти, які вона отримувала та отримує у вигляді пенсійного забезпечення щомісячно, купувала продукти

харчування, тобто забезпечувала себе продуктами харчування самостійно, без допомоги Відповідачки. Ознайомившись з численними роздруківками по рахунку, вважає можливим зазначити наступне. Численні довідки (виписки по рахунку), видані АТ КБ «Приватбанк», які показують рух коштів по рахунку, та додані Відповідачкою до відзиву, взагалі не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки, по-перше - докази належності вказаного рахунку саме

ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні; по-друге - численні виписки по картці/рахунку підтверджують лише факт споживання/сплати, купівлі продуктів, послуг необхідних саме власнику такого рахунку, не більше того. Окрім того вона звертає увагу шановного суду, що у відповідачки є родина, яка складається з двох малолітніх дітей та чоловіка, які всі разом проживали в її будинку, та існування яких неможливе без споживання продуктів харчування та потрібних послуг.

По-друге, Відповідачка стверджує, що купувала для неї за власні кошти лікарські засоби, проте дане твердження також не відповідає дійсності і не може бути прийняте судом до уваги, адже доказів, а саме касових чеків (квитанцій) про купівлю таких ліків, ОСОБА_2 так і не було надано до суду. Вона в свою чергу наголошує на тому, що саме через відмову Відповідачки купувати для неї необхідні ліки, що було її обов`язком згідно договору, і змусило її звернутися до суду для розірвання даного спадкового договору. Деякий час, починаючи з 2015 року, коли Відповідачка разом із чоловіком та двома дітьми стали проживати в її будинку, Відповідачка дійсно на її прохання купувала їй необхідні ліки, але за її власні кошти, які вона їй надавала для купівлі медикаментів, однак її прохання щодо надання їй чеків про купівлю вказаних ліків, для порівняння ціни, Відповідачка грубо ігнорувала. Вона є людиною похилого віку, пенсіонеркою, постійно потребує споживання різноманітних ліків для підтримки нормальної життєдіяльності,

що викликано перенесеними хворобами, а отже їй постійно потрібно споживати медикаменти проти підвищення тиску, проти виразки шлунку на яку вона страждає, знеболюючі таблетки, таблетки для підтримки роботи серця, тощо, для купівлі яких їй не потрібно отримання лікарських рецептів, оскільки необхідні медикаменти відпускаються без рецепту лікаря. Про вказаний факт слугує підтвердженням численні записи та призначення лікарів, які відображені в її медичній картці. Вказана ситуація з споживанням ліків триває в її житті вже більше десяти років, і укладаючи спадковий договір вона вбачала та сподівалася саме на належне забезпечення її ліками в старості. Окрім того, Відповідачка постійно її ображала, здійснювала психологічний тиск, а саме постійно погрожуючи тим, що виселить її з будинку, через що вона змушена була деякий час проживати в літній кухні, а не в самому будинку. Конфлікт між нею та Відповідачем розпочався вже давно, в підтвердження чого надає до суду виписку з газети, яка свідчить про те, що ОСОБА_2 не виконувала свої обов`язки і вона просто була змушена звертатись до різноманітних інстанцій, і врешті решт до суду. Щодо тверджень Відповідачки з приводу того, що великі кошти

витрачалися на ремонт та поліпшення її будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , зазначає наступне. Купівля металопластикового вікна, напільного покриття, тощо, було виключно

волевиявленням Відповідачки та її чоловіка, з метою покращення в першу чергу своїх житлових умов, покращення житлових умов їх дітей, адже як зазначила сама ОСОБА_2 та надала до суду довідку, вона зі своєю родиною проживала в даному будинку. Частковий ремонт, якщо це так можна назвати, був виключно добровільним бажанням, проти якого вона дійсно не заперечувала, адже хотіла щоб було краще для дітей та онуки. В будь-якому випадку ремонт, часткове покращення житлових умов, в яких в першу чергу проживала сама ж Відповідачка зі своєї сім`єю, не має жодного відношення до спадкового договору, адже останній не містить зобов`язань з цього питання, а отже не може слугувати доказом виконання або невиконання її обов`язків, які були чітко прописані в договорі. Щодо сплати комунальних платежів за будинок, то наголошує, що всі

комунальні платежі за спожитий газ, воду, світло, тощо відбувалися виключно за її рахунок, а з 2015 року коли Відповідачка стала проживати в її будинку разом з родиною, то частково і за їхній рахунок, оскільки в першу чергу вони були споживачі наданих послуг, та такими були її умови, якщо вони бажають проживати в домі, нехай сплачують комунальні послуги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, надуманими та безпідставними, а також такими, що не відповідають дійсності. Тому, вважає, що дані доводи підлягають відхиленню в повному обсязі. (а.с.59-60)

Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року закрито підготовче судове засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.(а.с.76)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона в 2006 році уклалазі своєю онукою спадковий договір. Але онучка ображає її, в будинку, куди вона переселилася разом зі своїм чоловіком та дітьми, все переламано. Онука за свої кошти вставила 2 вікна пластикових, але вікна вона повставляла у кімнаті, де вона мешкалазі своює родиною. Її ж вона виганяє з будинку у літню кухню мешкати. Ніяких поліпшень будинку вона онуку не просила робити, для бабусі онука не робила ремонту. Ліки вона їй не купувала за свої кошти, грорші на ліки вона їй давала. Допомоги у вигляді грошей та ліків онука їй не надавала.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та підтримала обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач це її рідна бабуся. Вона після укладення спадкового договору турбувалася про бабусю. Приїздила вона до бабусі десь 2 рази на тиждень , оскільки на той час мешкала окремо і працювала. Завжди коли їхала до бабусі, то купувала їй продукти харчування та ліки. Десь 2 роки тому, вона уклала шлюб, вони переїхали мешкати до бабусі з дітьми. Згдіно спадкового договору вона повинна була давати щоміся по 250 грн., але бабуся сказала, щоб вона на ці гроші купувала продукти. Що вона і робила. Крім того, вона сплачувала комунальні послуги.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, підтримав пояснення відповідача. Зазначив, що відповідач свої обов`язки за спадковим договором виконувала повністю. Також заявив клопотання про застосування строків позовної давності та відмовити в задоволенні позову .

Третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. в судове засідання не з`явилася, письмово просида суд розглядати справу за відсутністю їх представника.(а.с.16)

Допитана в судовому засіданні 30.05.2019 року в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що вона сусідка ОСОБА_8 .. Він не бачив , що онука надає допомогу бабусі. Але це все він знає зі слів ОСОБА_1 . За її проханням вона купувала ліки . Сама чула як онука висловлювалася на адресу бабусі нецензурною лайкою.

Допитана в судовому засіданні 02.07.2019 року в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1 , її онук ОСОБА_10 - це чоловік ОСОБА_11 . Раніше вона спілкувалася із ОСОБА_12 , але потім, коли почалися сварки між онукою та бабусею, то вона перестала спілкуватися. ОСОБА_13 жила у ОСОБА_14 з 2015 року.

Допитана в судовому засіданні 02.07.2019 року в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1 Онуку ОСОБА_16 знає з дитинства, коли та ще жила у бабусі до 7 років, а потім з 2015 по 2018 рік. У онуки із бабусею були гарні відносини, ОСОБА_13 приїздила та привозила бабусі продукти харчування, допомагала на городі справлятися. Десь один раз в місяць вона бачила, як онука приїздила до ОСОБА_1 Коли онука переїхала до бабусі в будинок жити, то бабуся не була рада, почала постійно сваритися. ОСОБА_17 зробила на кухні ремонт. Про укладений спадковий договір їй ОСОБА_14 , ні ОСОБА_13 не казали, про його існування вона не знала.

Допитаний в судовому засіданні 05.07.2019 року в якості свідка ОСОБА_18 пояснив, що відповідачка ОСОБА_13 це його невістка. ОСОБА_14 знає з 1985 року. В дитинстві ОСОБА_13 жила із бабусею. Потім коли виростла, то приїздила до бабусі, але бабуся завжди казала, що вона приїхала щоб тільки з погріба набрати торби. ОСОБА_17 допомоагала бабусі на городі. Коли його син одружився із ОСОБА_19 та вони мешкали у ОСОБА_20 , то він особисто привозив мішок муки, яку купила ОСОБА_17 , також і сахар привозив. Він особисто робив ремонтні роботи, а саме міняв крани, робив шкафи. Дійсно діти у своїй кімнаті в будинку ОСОБА_1 міняли вікна, підлогу переклали. С грудня 2018 року вони там не мешкають.

Суд, вислухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( до укладення шлюбу ОСОБА_21 ) ОСОБА_22 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_23 належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (а.с.6)

Відповідно до п.7 Спадкового договору за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов`язки: щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувачу грошову винагороду в розмірі 250 грн.; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті відчужувача поховати його на цвинтарі у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської обл.

Позивач ОСОБА_1 зверталась 10.07.2018 року до Дніпровського ВП з заявою про прийняття відповідних заходів впливу щодо своєї онуки ОСОБА_2 , яка під час відсутності за місцем мешкання ОСОБА_1 , як на думку останньої здійснила крадіжку грошових коштів у розмірі 2000,00 гривень, які знаходились на столі у літній кухні, а також онука підсипає їй отруту у їжу. Відповідно до висновку за матеріалом ЖЄОЗПВКП № 7608 від 29.07.2018 року в діях ОСОБА_2 не встановлено фактів кримінального правопорушення. (а.с.7)

Відповідно до довідки про проживання № 4194 від 01.07.2015 року ОСОБА_23 разом з донькою ОСОБА_24 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації з 06.06.2015 року, що підтверджують сусіди. (а.с.35)

ОСОБА_23 18.12.2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на " ОСОБА_25 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.37)

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.36)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 3053 від 02.11.2017 року ОСОБА_26 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.40)

За змістом ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 1 ст.1308 ЦК України, передбачено, що спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідач в судовому засіданні наполягала на тому, що усе необхідне позивачу ОСОБА_1 (ліки, продукти харчування) вона купували за свої кошти, крім того, вона за власні кошти сплачувала вартість усіх комунальних послуг, в підтвердження чого надала виписки по карці/рахунку та фіскальні чеки.(а.с.26-35)

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про проведення нею у будинковолодінні позивача ремонтних робіт і відсутністю підстав для розірвання договору через це, оскільки умовами спадкового договору від 29.11.2006 року виконання будь яких робіт не передбачено, а тому зазначені обставини не є предметом розгляду у даній справі.

Крім того суд не приймає до уваги надані відповідачем як доказ виписки з рахунків АК КБ "ПриватБанк" , оскільки в виписках зазначена номер картки, з якої списувалися кошти, перерахування коштів за купівлю продукті та ліків не свідчить про те, що саме для позивача ОСОБА_1 вони купувалися.

Суд також не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , оскільки свідок ОСОБА_7 про відношення відповідача до обов`язків згідно спадкового договору свідчила зі слів позвивача, інші свідки мають родинні зв`язки із відповідачем і тому суд критично до них ставиться і не приймає при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями ст.651 ЦК України, де згідно з ч. 2 вказаної норми визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови спадкового договору, надані відповідачем копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг та чеків про купівлю медичних препаратів та продуктів харчування, а також виписки по картці/рахунку, в якості доказів виконання відповідачем ОСОБА_2 договірних зобов`язань, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять таких відомостей. У цих документах відсутні дані про платника, а отже зробити висновок про те, що ОСОБА_2 здійснювала чи не здійснювала платежі неможливо та неможливо встановити для кого саме призначались зазначені в чеках ліки та продукти харчування.

Сама відповідач в судовому засіданні підтвердила, що вона зі згоди позивача , не надавала грошові кошти в сумі 250 грн. щомісяця , що є однією з умов спадкового договору від 29.11.2006 року, відповідно до якого на неї, як на Набувача були покладені обов`язки щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати Відчужувану, тобто їй, грошову винагороду в розмірі 250 грн.; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті Відчужувана поховати його на цвинтарі у м.Дніпродзержинську.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача, зазначених у Спадковому договорі.

За результатами судового розгляду суд дійшов переконливого висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено порушення її прав як відчужувача за спадковим договором, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

В судовому засіданні представником відповідача- адвокатом Фесюк Ю.О. представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності . Так, в заяві вказано, що позивач, звернувшись з позовом у 2018 р., пропустив строк позовної давності, оскільки спадковий договір укладено в 2006 році.

Відповідно до приписів частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 09 жовтня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою про розірвання спадкового договору, який укладений 29.11.2006 року.

При цьому, суд вважає, що строки звернення до суду позивачем не пропущені, оскільки за умовами Спадкового договору від 29.11.2006 року ( п.8 Договору) право власності на вказаний в договорі житловий будинок переходить до Набувача майна в разі виконання ним умов цього договору та після смерті Відчужувача).

Відповідно до ч.1ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 704,80 грн. судового збору.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 1308 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., про розірвання спадкового договору - задовольнити повністю .

Спадковий договір від 29 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_27 , посвідчений державним нотаріусом Третьої Державної нотаріальної контори Бурдік С.С. та зареєстрований в реєстрі за № 152 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збора на користь ОСОБА_1 в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 04 жовтня 2019 року.

Суддя О.О. Лобарчук