КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4097/19
Провадження № 2/552/1303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2019Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Шаповалова О.О., третьої особи ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2019 позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. Посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті мала у власності 13/100 частки житлового будинку літ. «А-1» за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 13/100 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 йому відмовлено з тих підстав, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на нерухоме майно за вказаною адресою, за іншою собою, як на окремий об`єкт нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 Єдиним спадкоємцем за законом на отримання спадщини померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , якому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 , однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку житлового будинку літ. «А-1», що належала спадкодавцю ОСОБА_5 з тих підстав, що на вказане нерухоме майно зареєстроване право власності на нерухоме майно за вказаною адресою, за іншою собою, як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Зазначали, що в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно зареєстроване право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 з розміром частки «1» за ОСОБА_6

Просили визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частку житлового будинку літ. «А-1» за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частки спірного будинку.

Провадження у справі відкрито 30.07.2019 за правилами загального позовного провадження.

27.08.2019 проведене підготовче засідання, вирішено питання про задоволення клопотання про п вирубування доказів.

У судовому засіданні позивач та їхній представник, адвокат Шаповалов О.О. позовні вимоги підтримали повністю , просили їх задовольнити. Адвокат Шаповалов О.О. пояснив, що він розуміє, що визначений ним відповідач жодним чином не порушив права позивачів, що відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину сталася з тих причин, що право власності на нерухоме майно за спірною адресою зареєстроване як «1» За ОСОБА_6 , однак він вважає, що задоволення позовних вимог є єдиним способом захисту порушених прав позивачів, оскільки, якщо суд визнає за ними право власності на спадкове майно, вони зможуть змінити поштову адресу спірного нерухомого майна. Також пояснив, що для задоволення позовних вимог не є перешкодою наявність у спірному нерухомому майні самочинно збудованих добудов та господарських будівель.

Відповідач, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, свого представника у судове засідання не направила, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у відсутність її представника не надавала.

Третя особа ОСОБА_6 надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи суд керується наступним.

Стаття 81 ЦПК України передбачає обов`язок доказування і подання доказів, а саме приписами частини першою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 11 ЦПК України , а саме передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 4 цієї статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності убачається, що:

11.09.2013 проведена реєстрація права власності , на житловий будинок садибного типу, об"єкт» житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_1 , розмір частки 1 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2013 за ОСОБА_6 ;

25.06.2004 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_5 , розмір частки 1/10 житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення;

22.07.2004 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_3 на 77/100 частки житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15.07.2003;

28.03.2014 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_4 на 370/100 частки житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2013.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем ОСОБА_7 за заповітом є позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 06.07.2019 відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 37/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 з тих підстав. що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.( а.с. 25). Видані свідоцтва про право на спадщину наземельні ділянки за вказано ю адресою.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину є ОСОБА_2

15.01.2018 приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М. відмовлено ОСОБА_2 в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами (а.с.44). Видані свідоцтва про право на спадщину наземельні ділянки за вказано ю адресою.

Як вже зазначалось вище, нормами ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ухвалі від 22.07.2019 про залишення позовної заяви без руху зазначалось про відсутність обґрунтувань позовних вимог заявлених до визначеного позивачами відповідача, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради. Аналогічне питання з`ясовувалось при проведення підготовчого засідання та у судовому засіданні під час розгляду справи. Однак позивачі та їхній представник однозначно заявили про те, що єдиним відповідачем у вказаній справі є тільки Територіальна громада, оскільки їхні позовні вимоги стосуються спадкового права, вони розуміють, що відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину пов`язана з неправильною реєстрацією за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок за спірною адресою, як на одиницю нерухомого майна, але оспорювання ними вказаної обставини займе багато часу, а тому вони наполягають на задоволенні їхніх позовних вимог.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на житловий будинок садибного типу, об"єкт» житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_1 , розмір частки «1» на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2013, тоді як рішенням суду за ОСОБА_6 визнано право власності на самочинно збудований житловий будинок літ. «И-1» за вказаною адресою , а на час ухвалення вказаного рішення суду за цією адресою було зареєстроване право спільної часткової власності на житловий будинок за вказаною адресою літ. «А-1» за іншими співвласниками.

Отже у вказаному випадку слід було б визначити розмір частки ОСОБА_6 у спірному домоволодінні на самочинно збудований ним за вказаною адресою житловий будинок літ. «И-1».

Як убачається із вказаного рішення суду ОСОБА_6 не просив, а суд не ухвалив рішення про виділ нерухомого майна ОСОБА_6 в окрему одиницю нерухомого майна із спільної часткової власності, а отже реєстрація права власності ОСОБА_6 на спірний будинок повинна була б проводитись, як спільна часткова власності, з визначенням розміру його частки.

Аналізуючи викладене слід дійти до висновку про те, що відмова в видачі свідоцтв про право власності сталася з причин невірної реєстрації за ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно за спірною адресою, відсутності визначення розміру частки ОСОБА_6 у спірному домоволодінні.

Отже визначений позивачами відповідач, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, жодних прав позивачів не порушувала, та не є належним відповідачем у справі.

Більш того позивачі визначили невірний спосіб захисту своїх прав, пред`явивши позов про визнання за ними права власності на частку нерухомого майна, яку вони мають право успадкувати, та при цьому не заявляли вимог про визначення розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 за усіма учасниками спільної часткової власності, враховуючи ОСОБА_6

Навіть за наявності рішення суду про визнання за ними права власності на спадкове майно, реєстрація за ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно за вказаною адресою, частка якого зареєстрована як «1», була би перешкодою для реєстрації за позивачами права власності.

Є хибним посилання представника позивача на те, що у разі визнання за позивачами права власності на спадкове майно, позивачі можуть отримати нову поштову адресу на спірний об`єкт нерухомого майна.

Нова поштова адреса на об`єкти нерухомого майна надається у разі поділу нерухомого майна на самостійні об`єкти нерухомого майна , який провадиться відповідно до законодавства.

Порядок поділу ( виділу) нерухомого майна передбачений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна ( далі Інструкція) , пунктом 2.3 якої передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Як убачається із технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою в АДРЕСА_1 за вказаною адресою розташовані два житлові будинку літ. «И-1» та літ. А-1, а також маються самочинно збудовані добудови та господарські будівлі в кількості 6 одиниць (а.с. 51).

Стаття 367 ЦК України також передбачає поділ майна, що є у спільній частковій власності, а ч. 3 цієї статті передбачає можливість укладення договору про поділ нерухомого майна між учасниками спільної часткової власності , який підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак Інструкцією, пункт 1.2, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо

технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Наявність у вказаному домоволодінні самочинно збудованого нерухомого майна, що також підтверджується довідкою ПП Полтавське « БТІ Інвентаризатор» ( а.с. 33), виключає можливість надання такого висновку, а отже і надання окремої поштової адреси об`єкту спірного нерухомого майна.

Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

Відповідач Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, м. Полтава, вул.. Соборності, 36.

Треті особи:

ОСОБА_3 , прож. АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлений.

Повний текст рішення виготовлений 17.10.2019.

Суддя Л.М. Васильєва