Провадження №2/592/4357/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Савіної К.С., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01.02.2018 року по 13.06.2019 року вона знаходилась у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . 13.06.2019 року вона була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. Перед звільненням з 31.05.2019 року по 13.06.2019 року вона перебувала у щорічній відпустці. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У порушення ст.116 КЗпП України в день звільнення, 13.06.2019 року, і до цього часу з нею не був проведений повний розрахунок. Останні надходження заробітної плати зафіксовані 17.05.2019 року - заробітна плата за квітень 2019 року. На момент звільнення, 13.06.2019 року не була виплачена заробітна плата за травень 2019 року, червень 2019 року до 13.06.2019 року та компенсація за невикористану відпустку 17 календарних днів. Згідно форми ок-5 останній раз відповідач надав звітність до Пенсійного фонду України у травні 2019 року. Разом з тим, на її вимогу, відповідач надав їй довідку про доходи за весь період роботи з 01.02.2018 року по 13.06.2019 року, де викладені доходи по кожному місяцю. Заробітна плата за травень 2019 року складає 8000грн., що після відрахування податку на доходи фізичних осіб (18%), військового збору (1,5%) складає до виплати 6440грн. Заробітна плата за червень 2019 року разом з компенсацією за відпустку складає 7636,27грн., що після відрахування податку на доходи фізичних осіб (18%), військового збору (1,5%) складає до виплати 6147,20грн. Частину заборгованості, 2000грн., було отримано від відповідача ОСОБА_2 переказом на її картковий рахунок 06.09.2019 року. Інших надходжень від відповідача не надходило. Таким чином, заборгованість по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку на момент звільнення (після відрахуванні податків) складала 12587,20грн. На момент складання позову 09.09.2019 року заборгованість по заробітній плати становить 10587,20грн. Заробітна плата за два місяці, які передують місяцю звільнення: 8000грн. (квітень 2019 року) + 8000грн. (травень 2019 року)=16000грн. Кількість робочих днів за два місяці, які передують звільненню: 21 (квітень 2019 року) + 21 (травень 2019 року) = 42 робочих дня. 16000грн./42 дня = 380,95грн./день Отже, відповідач зобов`язаний сплатити на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 380,95грн. починаючи з 14.06.2019 року і до дня фактичного розрахунку, який наразі не проведено. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь заборгованість по заробітній платі і компенсацію за невикористану відпустку загально в сумі 10587,20грн., та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Вікторовича середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.06.2019 року і по день ухвалення судового рішення у справі.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 , визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що у період з 01.02.2018 року по 13.06.2019 року позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

13.06.2019 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Перед звільненням з 31.05.2019 року по 13.06.2019 року вона перебувала у щорічній відпустці.

Викладені обставини підтверджуються копією наказу про прийняття на роботу №4-к від 30.01.2018 року ОСОБА_1 (а.с.12), копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.4-5), копією наказу (розпорядження) про припинення трудового договору №25-к від 13 червня 2019 року ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що в день звільнення позивача, тобто 13.06.2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не виплатив належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що підтверджується випискою по картковому рахунку для отримання заробітної плати № N57НVLCKOS39HVGU від 04.09.2019 року (а.с.6-7). Останні надходження заробітної плати зафіксовані 17.05.2019 року - заробітна плата за квітень 2019 року

На момент звільнення, тобто 13.06.2019 року не була виплачена заробітна плата за травень 2019 року, червень 2019 року та компенсація за невикористану відпустку 17 календарних днів. Кількість днів невикористаної відпустки підтверджується копією наказу (розпорядження) про припинення трудового договору №25-к від 13.06.2019 року (а.с.13) та розрахунковим листом за червень 2019 року (а.с.14).

Згідно роздруківки Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с.10) останній раз відповідач Фізична особа-підприємець Косенко Павло ОСОБА_4 надав звітність по заробітній платі ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України у травні 2019 року.

Частину заборгованості, 2000грн., позивачу ОСОБА_1 було отримано від відповідача ОСОБА_2 переказом на її картковий рахунок 06.09.2019 року, що зазначено в виписці по надходженням № RV77UFJHJI7SIJB0 від 09.09.2019 року за період 18.05.2019 року - 09.09.2019 року. (а.с.8). Інших надходжень на рахунок позивача не надходило.

Таким чином, заборгованість по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку позивача станом на 09.09.2019 року становить 10587,20грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 10587грн. 20коп.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Заробітна плата позивача за два останні місяці, що передували звільненню, становить за квітень 2019 року 8000грн.00коп., за травень 2019 року 8000грн.00коп., згідно з індивідуальними відомостями з Пенсійного фонду. Кількість робочих днів позивача в квітні 2019 року 21 робочих днів, в травні 2019 року 21 робочих днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 380грн.95коп. (8000,00+8000,00): (21+21) = 380,95грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 14.06.2019 року по 07.10.2019 року становить 80 робочих днів: червень 2019 року 10, липень 2019 року 23, серпень 2019 року 21, вересень 2019 року 21, жовтень 2019 року 5, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30476грн.00коп. (380,95 х 80 = 30476,00грн.).

З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 10587грн.20коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 30476грн. з наступним утриманням з суми середнього заробітку податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768грн.40коп.

Керуючись ст.ст.115,116,117 КЗпП України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 10587грн.20коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 30476грн. з наступним утриманням з суми середнього заробітку податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) 768грн.40коп. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко