Справа № 195/962/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

30.09.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2, представника третьої особи - органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Служба у справах дітей - Бірзул Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "Скорук А.В.", треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Служба у справах дітей, про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

1.Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача Селянського (фермерського) господарства "Скорук А.В." про визнання недійсним з моменту укладення договору про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року, укладений 01.07.2013 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона, відповідно даних інформаційного Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер витягу: 5343696 від 26.06.2013 року, де вона зазначена по дошлюбному прізвищу « ОСОБА_6 », являється власником 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 9,1001 га, кадастровий номер :01:004:0200, що розташована та території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно її мати, ОСОБА_4 , та її сестра, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також являються співвласниками у спільній частковій власності, по 1/3 частки кожна, земельної ділянки.

Позивач зазначає, що 07 березня 2018 року вона вийшла заміж і змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Зазначені обставини підтверджуються її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

01 липня 2013 року між ними та Селянським (фермерським) господарством «Скорук А.В.», укладено Договір про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року (далі Договір), зареєстрований Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно пункту 8 термін закінчення дії Договору до 01 листопада 2025 року. Відповідно договір є чинним до зазначеної дати. В Договорі підписи від імені співвласників земельної ділянки, а саме від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , вчинила їх мати ОСОБА_4 .

Зазначені обставини підтверджуються даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ - 19 від 26.02.2019 року.

В жовтні 2018 року позивачці стало відомо про укладення Договору.

На запит адвоката, Службою у справах дітей Томаківської РДА Дніпропетровської області за вих. № 21 від 21.01.2019 року, надано інформацію, зі змісту якої слідує, що Томаківською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, не надавався дозвіл громадянці ОСОБА_4 на укладення Договору про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року, укладеного 01 липня 2013 року між Селянським (фермерським) господарством «Скорук А.В.» та вищезазначеною громадянкою, від імені її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно Договір укладено в порушення вимог чинного законодавства, а саме положень ст. 177 Сімейного кодексу України, тому він не є дійсним.

На неодноразові її звернення, скасувати державну реєстрацію Договору та повернути земельну ділянку, відповідач відповідає відмовою.

Отже, зазначений Договір укладений з порушенням вимог Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим він має бути визнаний недійсним, а його державну реєстрацію - скасовано.

Короткий зміст відзиву на позов.

Представником відповідача надано відзив на позов, відповідно якого - відповідач заперечує проти позову в повному об`ємі мотивуючи наступним. Позивачка по справі дійсно є власником 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 9,1001 га, кадастровий номер :01:004:0200, що розташована та території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. 26.06.2013 року договір від 01.07.2013 "про внесення змін до договору оренди" пройшов державну реєстрацію. Позивач наголошує, що у жовтні 2018 року їй стало відомо про укладення вищезазначеного договору. Але це не відповідає дійсності, так як позивачка отримувала розрахунок згідно умов договору в натуральній формі орендної плати. У червні , вересні 2018 позивач звернулася до відповідача та отримала наперед орендну плату за 2018,2019,2020 роки. Тобто позивачка знала про укладення даного договору та визнавала його умови, так як регулярно отримувала орендну плату. Відповідачем надано відзив у письмовій формі, та долучено копії розрахункових відомостей про отримання позивачем орендної плати.

Аргументи учасників справи :

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги зазначені в позовній заяві, повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі, в його задоволенні просить відмовити, та надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 , яка також є законним представником малолітньої третьої особи - ОСОБА_5 , позов підтримує та просить його задовольнити.

Третя особа представник - органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Служба у справах дітей - Бірзул Т.В., проти позову не заперечує, та пояснила суду, що Томаківською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, не надавався дозвіл громадянці ОСОБА_4 на укладення Договору про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року, укладеного 01 липня 2013 року між Селянським (фермерським) господарством «Скорук А.В.» та вищезазначеною громадянкою, від імені її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 є власниками по 1/3 частині кожна земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 9,1001 га, відповідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області 2/442/228/12 виданий 16.07.2012, що знаходиться на території Кисличуватської сільської ради, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 3440683 від 26.06.2013. ( а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_2 ) позивачка ОСОБА_8 , зареєструвала шлюб 07.03.2018 року та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_9 ( а.с.11)

01.07.2013 року матір`ю позивачки та СФГ Скорук А.В. було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі №74 від 30.03.2005р., строк дії даного договору встановлено до 01.11.2025 року. Зареєстрований 11.06.2014 року, податковий номер 20260217.( а.с.15-16). В договорі підписи за своїх дітей, напроти їх прізвищ , ставила мати ОСОБА_4 Даний факт стверджує третя особа по справі - ОСОБА_4 , та не оспорюється представником відповідача.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 18.01.2019 року встановлено, що Томаківською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, не надавався дозвіл громадянці ОСОБА_4 на укладення Договору про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року, укладеного 01 липня 2013 року між Селянським (фермерським) господарством «Скорук А.В.» та вищезазначеною громадянкою, від імені її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.17).

2. Мотивувальна частина

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши представника позивача, третіх осіб, суд приходить до висновку, що даний позов належить задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законами України «Про охорону дитинства», «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», «Про оренду землі» та відповідними підзаконними актами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ч. 2 ст. 32 ЦК України зазначено, що на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки і піклування.

Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до ч.1,2 ст. 177 Сімейного кодексу України

1. Батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси.

2. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав:

укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 на момент укладення та державної реєстрації оспорюваного договору оренди була малолітньою, отже, відповідно ч.2 ст. 203 ЦК України, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Відтак, для забезпечення дотримання її майнових прав, сторонам договору необхідно було отримати письмовий дозвіл органу опіки і піклування відповідного органу місцевого самоврядування на укладення оспорюваного договору.

Законодавство вимагає дотримання саме таких вимог, у зворотному випадку, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки і піклування, є нікчемним.

Оскільки належних та допустимих доказів, які б свідчили про дотримання сторонами зазначених вимог законодавства під час укладення оспорюваного договору відповідач суду не надав, факт відсутності необхідного дозволу органу опіки і піклування відповідного органу місцевого самоврядування на укладення оспорюваного договору є доведеним.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом статей 17,18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах обов`язок батьків.

З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування

Виходячи з цього та враховуючи наведені вище обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу щодо встановлення недійсності договору, одна із сторін якого не мала юридичних підстав для його укладення, та вимогу про витребування від відповідача земельної ділянки.

Судом розглянуто доводи відповідача за позовом викладені у відзиві на позов.

Доводи представника відповідача, щодо отримання позивачем орендної плати за землю за оспорюваним договором, не можуть бути враховані судом як доказ дійсності оспорюваного договору оренди землі, з огляду на наступне.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, не має значення для визнання правочину недійсним.

Та обставина, що позивач отримувала плату за користування землею, відбувалась у подальшому і не може впливати на подію укладення, яка мала місце раніше, та підтвердити наявність підстав для укладення договору у минулому.

Судом з`ясовуються підстави недійсності правочину, які існували на час укладення спірного договору, а оплата відноситься до стадії виконання договору.

Тому, факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного раніше договору, не спростовує висновку суду про недійсність договору і не створює для нього правових наслідків.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України (постанова від 22.04.2015р. - справа №6-48цс15), касаційній практиці Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 22.07.2015р.-рішення №47705809).

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено повністю, то понесені нею судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Селянського (фермерського) господарства "Скорук А.В.", (, с-ще Томаківка, вул. Світла, 48а Дніпропетровської області) треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), Орган опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Служба у справах дітей ( с-ще Томаківка , вул. Лесі Українки, 14 Дніпропетровської області), про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди землі - задовольнити.

Визнати недійсним, з моменту укладання, Договір про внесення змін до договору оренди землі № 74 від 30.03.2005 року, укладений 01 01.07.2013 року, зареєстрований Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, на земельну ділянку площею 9,1001 га., що розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0200, дата державної реєстрації речового права 11.06.2014 року, укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та Селянським (фермерським) господарством «Скорук А.В.» (код ЕДРПОУ: 20260217), строк дії до 01 листопада 2025 року.

Витребувати від Селянського (фермерського) господарства «Скорук А.В.» (код ЕДРПОУ: 20260217, юридична адреса: вул. Світла (Червоноармійська), 48а, с-ще Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, поштовий індекс: 53500) та передати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належну їм земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 9,1001 га, кадастровий номер :01:004:0200, що розташована та території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарством «Скорук А.В.» на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір в сумі 1536,80 грн. ( одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08.10.2019 року.

Суддя: Л. А. Кондус