Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №191/5149/16-ц

провадження № 61-26326св18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

суддів: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю. та Петрова Є.В.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення правил користування електричною енергією,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення правил користування електричною енергією.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що договору між ним та відповідачем ОСОБА_1 укладено не було.

Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у домоволодінні відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 18 грудня 2013 року було виявлено порушення статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», що виразилося в самовільному підключенні електричної установки споживача до електромережі після відключення. Дата відключення - 10 квітня 2012 року.

Внаслідок виявленого порушення було складено Акт про порушення та нарахований збиток на суму 7399,28 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказаний розмір збитків та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що позивач просить відшкодувати шкоду завдану йому шкоду з 5 лютого 2013 року до 18 грудня 2013 року, тобто це період часу, коли відповідач ОСОБА_1 та її рідний брат ОСОБА_2 прийняли спадщину, зазначена шкода завдана після смерті їх матері, тобто вона не є успадкованою і обов`язок по її відшкодуванню лягає саме на ту особу, яка її завдала. Оскільки відповідач ОСОБА_1 тривалий час у вищезазначеному домоволодінні не проживає, жодних документів щодо неї представниками Синельниківського РЕМ під час виявлення порушення правил користування електричною енергією не складалося, заявлена позивачем шкода завдана не з її вини, у зв`язку з чим і відшкодовувати її вона не зобов`язана.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У поданій касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 рокута ухвалити нове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі і витребувано з суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, судами не враховано, що зі смертю боржника, матері відповідача, зобов`язання стосовно повернення кредиту входять до складу спадщини, тому відповідачка, як її спадкоємець, має повернути борг.

Також, скаржник зазначає, що згідно з частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В свою чергу, ОСОБА_1 заперечувала проти позову, мотивуючи тим, що вона не порушувала ПКЕЕН. Однак, відповідно до частини статті 614 ЦК України, особа є невинною, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, проте відповідачка жодних доказів на підтвердження цього не надала.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Під час розгляду справи суди установили, що з копії Акту про порушення від 18 грудня 2013 року вбачається факт виявлення представниками Синельниківського РЕМ порушення статей 26, 27 Закону «Про електроенергетику», що виразилося в самовільному підключенні електричної установки споживача будинку № АДРЕСА_1 до електромережі після її відключення. Дата відключення - 10 квітня 2012 року. Зазначений Акт складено в присутності споживача та за підписом останнього - ОСОБА_2 . Відповідачка є рідною сестрою останнього.

Власницею вказаного будинку була ОСОБА_3 . Після її смерті в 2010 році залишилося два спадкоємця - її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_4 не мешкає у спірному домоволодінні та у ньому не зареєстрована, її місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_2 . У будинку постійно проживає брат відповідачки ОСОБА_2 . В Акті про порушення саме він зазначений як споживач та спадкоємець.

З копії протоколу засідання комісії Синельниківського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення від 25 квітня 2014 року вбачається, що він також складений у відношенні ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Диспозиція наведеної норми у взаємозв`язку зі статтею 60 ЦПК України 2004 року покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України має доводити відповідач.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи), дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди на підставі статті 1166 ЦК України, оскільки відповідачка не є винною у порушенні, наведеному в Акті, оскільки у домоволодінні не проживає, жодних документів щодо неї представниками Синельниківського РЕМ під час виявлення порушення правил користування електричною енергією не складалося, нею не підписувалось, заявлені позивачем збитки завдані не з її вини, у зв`язку з чим на ній не лежить обов'язок по їх відшкодуванню.

Отже, суди першої та апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідили обставини справи, правильно визначили юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм матеріального та процесуального законодавства при розгляді справи не допустили, тому, прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04),а тому інші доводи касаційної скарги не розглядаються, як такі що не є суттєвими для цієї справи.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином судами повно та відповідно до наданих сторонами та оцінених доказів встановлено фактичні обставини справи, висновки судів відповідають норма застосованого матеріального права та є такими що зроблені у відповідності до норм процесуального права. А тому судові рішення скасуванню не підлягають.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є.В. Петров