Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Мохова Є.І.,

при секретарі Бридня О.Л.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши увідкритому судовомузасіданні цивільнусправу запозовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді нарахованої але недоотриманої пенсії. Спадкоємцями першої черги є позивач як донька померлого, другії спадкоємців нема. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини з тієї причини, що тривалий час перебувала за місцем своєї реєстрації в м. Докучаєвськ, яке розташоване на окупованій території, де протягом 2016-2019 років точилися активні бойові дії, тому просить встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач на позові наполягала.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Волноваське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсягу з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст.1270 ЦПК Українидля прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно дост.1272 ЦК Українивизначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України.

Тобто, для прийняття спадщини слід вчинити дії, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про її дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Отже, прийняття спадщини за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії.

Звертаючись із дійсним позовом, ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини більше ніж на 3 роки, при цьому, їй було відомо про смерть спадкодавця. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом.

Позивач зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено за спливом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини..

Обгрунтовуючи поважність пропуску нею строку звернення для прийняття спадщини, позивач обумовлює її перебування тривалий час з 2016 року по 2019 рік в м. Докучаєвськ, яке розташоване на окупованій території.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_1 додаткового строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводи позивача про те, що вона тривалий час пебувала на непідконтрольній території України суд вважає такими, що не належать до кола вищевказаних поважних причин.

Враховуючи наведене, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.3, 79, 80, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Є.І.Мохов