Ухвала

18 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 205/3279/16-ц

провадження №61-18375ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дніпропетровська міська рада, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 22» Дніпровської міської ради, комунальне підприємство «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року в указаній вище справі.

До касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на майновий стан ОСОБА_1 , зокрема, на те, що вона є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію, як особа з інвалідністю, вказує, що ця пенсія є єдиним джерелом її існування, на підтвердження додає довідку про доходи № 570916 видану пенсіонеру ОСОБА_1 в тому, що вона перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в місті Дніпрі Дніпропетровської області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року складає 21 793,17 грн, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про відсутність інформації про доходи за період з ІІІ кварталу 2018 року по ІІ квартал 2019 року, довідку про неотримання допомоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Чечелівському районі від 08 жовтня 2019 року № 1054, видану ОСОБА_1 , копію пенсійного посвідчення.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового стану заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове становище заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Крім того Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і беручи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду,

а предметом позову є визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, суд касаційної інстанції вважає за можливе звільнити заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України

«Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору

у сумі 1 102,40 грн за подання касаційної скарги на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 205/3279/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дніпропетровська міська рада, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 22» Дніпровської міської ради, комунальне підприємство «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький