КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету ім.Тараса Шевченка про стягнення недоплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського національного університету ім.Тараса Шевченка про стягнення недоплаченої заробітної плати. Зазначив, що працював у Київському національному університеті ім.Тараса Шевченка на посаді слюсаря-вентиляційника 6 розряду сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин. 05.07.2018 року він звільнений з роботи. Протягом січня-травня 2017 року він працював понаднормово. Відповідно до графіків річного навантаження чергових сантехнічного персоналу ІМВ на 2017 рік та табелів обліку робочого часу Київський національний університет ім.Тараса Шевченка запланував та примусив його відробити більшу кількість годин ніж має бути. Так, за січень 2017 року він фактично відпрацював 184 години при нормі 159 годин, за лютий 2017 року він фактично відпрацював 161 годину при нормі 160 годин, за березень 2017 року він фактично відпрацював 176 годин при нормі 175 годин, за квітень 2017 року він фактично відпрацював 169 годин при нормі 152 години, за травень 2017 року він фактично відпрацював 184 години при нормі 159 годин. За вказані місяці посадовий оклад йому виплачено у звичайному розмірі 2 318,00 грн. ОСОБА_1 просив стягнути з Київського національного університету ім. Тараса Шевченка недоплачену заробітну плату в розмірі 4140,69 грн. за 69 понаднормових годин.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по задоволення позовних вимог. Посилається на те, що суд не надав належної оцінки його доводам про встановлення у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка на 2017 рік графіку щомісячної змінної роботи працівників сантехнічної служби, який встановлює більшу кількість робочих годин ніж передбачено МСП України, яка має оплачуватися в подвійному тарифі. Суд першої інстанції зазначив, що наказом ректора від 16 березня 2010 року за погодженням з первинною профспілковою організацією в університеті запроваджено підсумований облік робочого часу для працівників, які працюють по змінах та встановлено обліковий період для обліку робочого часу - календарний рік. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що він був ознайомлений з вказаним наказом ректора. Суд першої інстанції не надав належної оцінки відповіді Головного управління держпраці в Київській області від 04 квітня 2017 року, з якої вбачається, що управлінням держпраці проведено перевірку на предмет дотримання Київським національним університетом ім. Тараса Шевченка законодавства про працю і встановлено, що при виконанні ним трудових обов`язків мали місце факти роботи понаднормово та не проведення розрахунку за виконану роботу.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник Київського національного університету ім. Тараса Шевченка не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 працював в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка з 03.12.2007 року слюсарем-вентиляційником 6 розрядку сантехнічної служби корпусу по вул.Мельникова, 36/1.

12.11.2009 року ОСОБА_1 був переведений на посаду слюсаря-вентиляційника 6 розрядку сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин з посадовим окладом в розмірі 1 149,00 грн. та звільнений 05.07.2017 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію.

Порушуючи питання про стягнення з Київського національного університету ім.Тараса Шевченка недоплаченої заробітної плати за період з січня по травень 2017 року за 69 понаднормових годин в розмірі 4 140,69 грн., ОСОБА_1 посилався на те, що протягом січня-травня 2017 року він працював понаднормово, а відповідач не виплатив йому заробітну плату за відпрацьований час в подвійному розмірі.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51).

Згідно ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Відповідно до ст. 58, 59 КЗпП України при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку. Перехід з однієї зміни в іншу, як правило, має відбуватися через кожний робочий тиждень в години, визначені графіками змінності. Тривалість перерви в роботі між змінами має бути не меншою подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні (включаючи і час перерви на обід). Призначення працівника на роботу протягом двох змін підряд забороняється.

Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Відповідно до ст. 106 КзпП України визначає, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Наказом ректора Київського національного університету ім. Тараса Шевченка №204-32 від 16.03.2010 року за погодженням з первинною профспілковою організацією в університеті запроваджено підсумований облік робочого часу для працівників, які працюють по змінах. Встановлено обліковий період для обліку робочого часу - календарний рік. Працівники сантехнічної служби корпусу ІМВ університету працюють по змінах відповідно до графіків змінності.

Графіки змінності затверджуються в установленому законодавством порядку (ст.ст. 58-59 КЗпП України), з урахуванням норм тривалості робочого часу, визначеного Міністерством соціальної політики України на рік та помісячно.

Правилами внутрішнього розпорядку університету, затвердженими конференцією трудового колективу 7 квітня 2009 року протокол №1, в університеті встановлено 5-ти денний робочий тиждень, 8-ми годинний робочий день.

Згідно наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», первинним обліковим документом щодо обліку використання робочого часу на підприємствах є табелі обліку використаного робочого часу.

Наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» затверджено типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій. Після набрання чинності даним наказом, з 01.01.2009 року, лише документи, які відповідають затвердженим формам є належними документами, які фіксують облік особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати.

У зв`язку з запровадженням в університеті єдиної комп`ютерної програми бухгалтерського обліку 1С, в розрахункових листах усіх співробітників зазначається кількість робочих днів відповідно до загального університетського режиму роботи. Проте на оплату праці співробітників, які працюють за графіками змінності з підсумованим обліком робочого часу кількість вказаних днів не впливає. Оплата їх праці здійснюється на підставі табелів обліку робочого часу, де зазначена кількість фактично відпрацьованих годин.

Облік робочого часу в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка ведеться згідно табелів, затвердженої наказом №489 форми.

Працівники сантехнічної служби корпусу ІМВ університету працюють по змінах, відповідно до графіків змінності. Графіки змінності затверджуються в установленому законодавством порядку з урахуванням норм тривалості робочого часу, визначеного Міністерством соціальної політики України на рік.

Згідно листа Мінсоцполітики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» норма робочого часу на 2017 рік становила при 40-годинному робочому тижні у січні 2017 року - 159 годин, лютому 2017 року - 160 годин, березні 2017 року - 175 годин, квітні 2017 року - 152 години, травні 2017 року - 159 годин, за рік - 1986 год.

Відповідно до п. 10 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.04.2006 року №138 при підсумованому обліку робочого часу, час відпрацьований понад норму тривалості робочого часу за обліковий період вважається надурочним.

Норма тривалості робочого часу у 2017 році, визначена листом Мінсоцполітики від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 становила 1986 год./рік. Позивачу було заплановано на 2017 рік робочих 1986 годин та, згідно табелів обліку робочого часу фактично відпрацьовано 874 год.

Відповідно до річного навантаження обслуговуючого персоналу чергових сантехнічної служби корпусу ІМВ на 2017 рік передбачено щомісячні навантаження ОСОБА_1 : січень - 184 години, лютий - 161 година, березень - 176 годин, квітень - 169 годин, травень - 184 години.

Відповідно до табелів обліку робочого часу, ОСОБА_1 в січні 2017 року відпрацював 184 години, в лютому - 161 годину, в березні - 176 годин, в квітні - 169 годин, в травні - 184 години.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про безпідставність доводів позивача про те, що він протягом січня-травня 2017 року працював понаднормово та відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на відповідь Головного управління держпраці в Київській області від 04 квітня 2017 року та матеріали перевірки управління держпраці на предмет дотримання Київським національним університетом ім.Тараса Шевченка законодавства про працю. Матеріали перевірки управління держпраці не є обов`язковими для суду .

Судом не встановлено порушень норм КЗпП України в частині оплати праці відносно позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.