Справа № 289/2278/18
Номер провадження 2/289/79/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, третя особа - державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонова Л.І. про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,3600 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_2 , спадщину прийняла у відповідності до закону, звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва, але нотаріусом їй було відмовлено у його видачі, у зв`язку з тим, що позивачка не надала документи, що посвідчують права власності спадкодавця на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки останній за життя не оформив на себе правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Представник позивача - адвокат Дурицька М.Є. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Третя особа - державний нотаріус Шостої Київської нотаріальної контори Радіонова Л.І. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши заяву позивача та інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.10), копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_4 від 25.09.2014 (а.с.14) встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_2 ..

З матеріалів спадкової справи № 595/2014, заведеної відносно майна померлого ОСОБА_2 , встановлено, що спадкоємицею за законом першої черги є його донька ОСОБА_1 , позивач у справі, яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки фактично з ним проживала на час відкриття спадщини. Згідно заяви спадкоємця до складу спадкового майна померлого ОСОБА_2 входить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки площею 0,3600 та площею 0,2500 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонової Л.І. від 15.11.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,3600 га та 0,2500 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не надала документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок і земельні ділянки, та не надала витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.15).

З довідки від 01.02.2018 № 21, виданої Раковицьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області (а.с.16) вбачається, що згідно погосподарської книги № 15, особовий рахунок 03-0015-3, за домогосподарством ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується земельна ділянка 03-0015-3 площею 0,3600 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, дані земельні ділянки не перебувають у приватній власності.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 11.10.2018 за № 749 (а.с.17), згідно даних наявних в матеріалах інвентаризаційної справи № 54 станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 (а.с.57,58) відомості про нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1228 ЦК України регламентовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995, та інших нормативно-правових актів.

Положеннями ст. 1225 ЦК України, ст. 131 ЗК України, п. 22-1 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Так, згідно п. 4 ч. 2 п. п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.

На підставі наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і воно було успадковане донькою померлого ОСОБА_1 .. Позов в частині визнання права власності на житловий будинок обґрунтований і підлягає задоволенню. Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельні ділянки, які рахувались за домогосподарством спадкодавця, перебували у його власності позивачем суду не надано, а тому в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки слід відмовити. Виходячи з положень ст. 1225 ЦК України та 131 ЗК України, пред`явлення позову щодо визнання права власності на земельні ділянки позивачкою є передчасним.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач має право на судовий захист.

Разом з тим, враховуючи, що суд розглядає цивільну справу з точки зору наявності права на об`єкт права власності, то суд не вбачає за необхідне конкретизувати технічне наповнення даного об`єкту нерухомості, і в рішенні суду зазначає об`єкт права власності за тими відомостями, які необхідні для здійснення реєстрації права і для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму ВСУ від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Радомишльської міської ради Житомирської області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Соборний майдан , 12 , м . Радомишль, Радомишльський р- н, Житомирська обл ., 12201 , ), третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонова Л.І. (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2019.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)