П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Київ

Справа № 369/10944/16-ц

Провадження: № 22-ц/824/14026/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Пінкевич Н.С., за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя подав позов до свого сина, ОСОБА_3 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь батька аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2016 року і до дня його смерті. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №54434958. Однак, ОСОБА_3 вказане рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 15684,55 грн. Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просив замінити стягувача, покійного батька ОСОБА_2 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №54434958.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що виконавче провадження №54434958 закінчене 22.05.2019 року, а заява про заміну сторони правонаступником подана ним до суду 27.03.2019 року, тобто, до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Також, суд першої інстанції не з`ясував, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , який заповів йому все рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на що він має право за законом. Оскільки ОСОБА_3 рішення суду про стягнення з нього аліментів фактично не виконував, за життя батька утворилась заборгованість, яка включається до спадкової маси.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні адвокат Дрозд І.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви про заміну сторони стягувача її правонаступником.

ОСОБА_3 та його представники адвокати Михайленко З.Д., Михайленко М.А. заперечували проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

Заслухавши пояснення осіб, що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.11.2016 року і до дня його смерті.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №369/10944/16-ц, відповідно до якого постановою державного виконавця Дороніною В.О. було відкрито виконавче провадження ВП №54434958.

ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач ОСОБА_2 помер.

22 травня 2019 року постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Белан І.В. було закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони її правонаступником, суд першої інстанції виходив із того, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником, виконавче провадження ВП №54434958 було закінчене у зв`язку зі смертю стягувача, про що винесена відповідна постанова. Крім того, норми матеріального права не допускають переходу прав і зобов`язань по стягненню аліментів у разі смерті особи, на користь якої аліменти було присуджено, оскільки такі права є суб`єктивними і не можуть бути відокремлені від особистості носія таких суб`єктивних прав. В даному випадку, аліменти були присуджені на користь ОСОБА_2 за його заявою, таке право було тісно пов`язано з самою особою, яка зверталася до суду щодо стягнення аліментів, при вирішенні спору суд враховував лише особу позивача, тому не може мати місце правонаступництво іншою особою права померлої особи на отримання аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника …

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу.

З аналізу викладених правових норм убачається, що право на стягнення аліментів відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права пов`язано з певною особою (в даному випадку, померлим ОСОБА_2 ), а тому не може здійснюватися спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Правовідносини щодо спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізовано регулюються спадковим законодавством.

Згідно статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зі змісту вказаної норми убачається, що до складу спадщини можуть бути включені, зокрема, конкретні суми, які належали спадкодавцеві за життя (наприклад, визначена державним виконавцем сума заборгованості по аліментам), але не право на стягнення аліментів.

Отже, предметом спадкування можуть бути лише визначені конкретні суми заробітної плати, аліментів або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Право на отримання заборгованості зі сплати аліментів правонаступник має у випадку, якщо ці виплати були нараховані померлому або присуджені йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримані померлим, навіть якщо вони не зазначені у свідоцтві про право спадщини за законом.

Оскільки ОСОБА_1 помилково ототожнив стягнення суми заборгованості по аліментам в порядку спадкування із стягненням аліментів шляхом правонаступництва у виконавчому провадженні після смерті батька (стягувача), суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права щодо не переходу прав і обов`язків, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця до його спадкоємців та правильно залишив без задоволення подану заяву.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 рокузалишенню без змін.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявнику належне йому право звернення до суду із позовною заявою щодо стягнення заборгованості по аліментам, яка утворилась за життя спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль