єдиний унікальний номер справи 546/1128/19
номер провадження 2/546/665/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Лизенко І.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 (місце проживання: 38423, Полтавська область, Решетилівський район, с. Малий АДРЕСА_1 ) до Решетилівської міської ради (місцезнаходження: 38400, Полтавська область, м. Решетилівка, вул. Покровська, 14), Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» (місцезнаходження: 38400, Полтавська область, м. Решетилівка, вул. Шевченка, 23)

про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії,

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору:

Фермерське господарство «Арніка» (місцезнаходження 38400, Полтавська область, м. Решетилівка, вул. Пивовара, 6),

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (місцезнаходження: 38400, Полтавська область, м. Решетилівка, вул. Джерельна, 41),

Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» (місцезнаходження: 36000, м. Полтава, пров. Романа Шухевича, 4),

ВСТАНОВИЛА:

11.10.2019 до Решетилівського районного суду надійшов вказаний вище позов, у якому позивач в порядку цивільного судочинства просив суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення Решетилівської селищної ради №248 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: Полтавська область, сел Решетилівка, вул. Шевченка, 11б;

-визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане на вказану будівлю ФГ «Арніка»;

-визнати незаконним та скасувати рішення від 25.12.2008 КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» на вказану будівлю;

-визнати незаконним та скасувати рішення Решетилівської селищної ради №228 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: Полтавська область, смт Решетилівка, вул. Шевченка, 2-а;

-визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане на вказаний комплекс ФГ «Арніка»;

-визнати незаконним та скасувати рішення від 25.12.2008 КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» на вказаний комплекс.

В обґрунтування позову послався на те, що він є учасником (власником) СТОВ «Хлібороб», та як засновник має право одержувати частину прибутку товариства у вигляді дивідендів.

04.10.2019 повідомлений директором СТОВ «Хлібороб» про те, що майно, яке перебуває у володінні товариства, та яким воно використовується у виробництві, було оформлено на ФГ «Арніка» без будь-яких правових підстав.

Вважає, що оскаржуваними рішеннями індивідуальної дії публічні органи влади втрутились в його право учасника отримувати прибуток, як дивіденд, від прибутку у господарській діяльності товариства.

Мотивуючи звернення до суду загальної юрисдикції, послався на ч.2 ст. 21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт індивідуальної дії, якщо він суперечить актам цивільного законодавства України і порушує цивільні права і обов`язки.

Цей позов не підлягає розглядові у порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими визначено коло спорів, що розглядаються господарськими судами.

Згідно п.3, 6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема,

справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

З позовної заяви вбачається, що суттю позовних вимог є оспорення права власності юридичної особи ФГ «Арніка» на об`єкти нерухомого майна на користь юридичної особи СТОВ «Хлібороб». Тобто спір за цим позовом безпосередньо стосується права власності, реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права. При цьому, сторонами у такому спорі є юридичні особи. Позивач, як фізична особа, не є стороною у цьому спорі, оскільки не претендує на об`єкт права власності вказане у позові нерухоме майно.

Отже, за суб`єктним складом та характером правовідносин цей спір віднесено до юрисдикції господарських судів (п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Позивач стверджує про порушення його права на отримання дивідендів від СТОВ «Хлібороб», тобто майнового права, яке гарантується Першим протоколом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спір щодо отримання (неотримання) дивідендів учасником товариства є корпоративним спором між учасником та товариством, оскільки базується на передбачених Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», установчими документами взаємних правах та обов`язках учасника і товариства.

Корпоративні спори вирішуються в межах господарської юрисдикції (п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Посилання позивача на ч.2 ст. 21 ЦК України як на підставу віднесення спору до цивільної юрисдикції є необґрунтованим, оскільки норми ЦК України застосовуються також при розгляді господарських справ.

Отже даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки віднесений до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищезазначеного, у відкритті провадження за даним позовом слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 46, 186, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради, Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Фермерське господарство «Арніка», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР».

Роз`яснити позивачу право на звернення за судовим захистом до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Лизенко