Провадження № 2/235/1006/19
Справа № 235/2240/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту про право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

В березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3 на належну йому Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та передана у власність спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 15.07.1998 року № 391 та на його ім`я 15.12.1998 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02042.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_5 на належну їй Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла вона.

Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, з цією метою нотаріус надала їй запити до КП «БТІ» та до управління Держгеокадастру.

Оскільки інформація про земельну ділянку не внесена до Державного реєстру земель (2003 рік) та до Державного земельного кадастру (2013 рік), вона звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі, як того вимагає п. 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», після виготовлення якої, вона звернулася до державного кадастрового реєстратора з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Рішенням державного кадастрового реєстратора від 13.11.2018 року № РВ-018 у внесенні відомостей до ДЗК їй було відмовлено, у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме п. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , коли як державний акт видано лише на ОСОБА_3 ).

У зв`язку з тим, що спадкова земельна ділянка не сформована, відомості про неї не внесено в Державний земельний кадастр, вона не може бути об`єктом цивільних прав.

Окрім того, що передача у власність зазначеної земельної ділянки лише одному з співвласників житлового будинку є незаконною та порушує права інших співвласників житлового будинку на приватизацію земельної ділянки, на користування земельною ділянкою.

Відповідно до додатку архівного витягу із рішення виконкому Красноармійської міської ради від 15.07.1998 року № 391 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, які знаходяться у їх використанні» ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.08.1982 року № 3936. Саме на підставі правовстановлюючого документу згідно якого, власниками житлового будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

На підставі наведеного позивач просила визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 15.07.1998 року № 391, в частині передачі ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДН, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02042 від 15.12.1998 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач Покровська міська рада Донецької області надав клопотання, в якому просив справу розглянути за відсутністю її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

Батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с.7-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.1982р. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Вищевказаний житловий будинок зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 28.08.1982 року.

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 28.08.2019 року № 972/01-02 до 1 січня 2013 року будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 28.08.1982р. реєстр 3936, в КП «БТІ» зареєстровано 28.08.1982 року. Загальна площа 64.6 кв.м, житлова площа 44,1 кв.м будинку АДРЕСА_1 Житлова площа змінена за рахунок влаштування кухонного багаття, що не є самочинним, згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, зареєстрована наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. №127. Опис об`єкта: А-1 житловий будинок, пг-1 погріб, а-1 прибудова, а2-1 прибудова, Б-1 кухня, В-1 літня кухня. Г-1 убиральня, а 1-1 гайок, І вимощення. II водопровід, № 4 огорожа, №5 ворота (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 15.07.1998р. № 391 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, які знаходяться у їх користуванні» ОСОБА_3 була передана у власність земельна ділянка площею 0,1000 га на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.08.1982 року (а.с.13-15).

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_3 було видано державний акт серія ДН від 15.12.1998р. на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану на території міста Красноармійська по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02042 (а.с.16).

Згідно рішення № РВ-018 від 13.11.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.1982 р. за № 289, а державний акт на право приватної власності на землю серія ДН зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02042 від 15.12.1998 року виданий тільки на ОСОБА_3 (а.с.17).

Згідно ст.126 ЗК України, яка діє з 1 січня 2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до положень ст.37 Закону України "Про державний земельний кадастр" виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 1 січня 2013 року.

Пунктом 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. № 1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Як передбачено ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Оскільки органом місцевого самоврядування видано акт, яким порушуються права позивачки щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до ст.ст.152, 155, 158 ЗК України, керуючись ст.ст.13, 19, 81, 141, 263-265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Красноармійської міської Ради народних депутатів від 15.07.1998р. № 391 в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, виданий 15 грудня 1998 року на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Красноармійської міської Ради народних депутатів від 15.07.1998р. № 391, про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02042.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Покровська міська рада Донецької області, м. Покровськ Донецької області, площа Шибанкова, 11, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Г.В. Назаренко