Справа № 595/234/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №Ск-201-000087/12-2007, згідно з умовами якого йому відкрито картковий рахунок, емітовано та надано платіжну картку, а також надано споживчий кредит у розмірі 10909 грн. зі сплатою 7% річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за споживчим кредитом, згідно встановленого договором графіку, починаючи з наступного місяця одержання споживчого кредиту, щомісячно сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами, а також щомісячно сплачувати плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,65 процента від розміру наданого кредиту. Окрім цього, п.4.1.23. кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1,6% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Загальний розмір не виконаних зобов`язань ОСОБА_2 перед банком складає 124485,99 грн., а саме: 10909,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 1520,98 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 5727,25 грн. - плата за управління кредитом, 106328,76 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів внесення плати за управління та обслуговування кредиту.

Представник позивача Лозинська О.Л. в судове засідання не з`явилася, однак, згідно поданої заяви, позов підтримала і просила суд розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 17.12.2007 року ОСОБА_2 звернувся з заявою в ВАТ «Родовід Банк» про отримання грошових коштів. Цього ж дня між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №Ск-201-000087/12-2007, відповідно до п.1.1.2 якого банк імітує та надає йому платіжну картку типу VISA-electron.int., строком дії до 30.09.2009 року. ВАТ «Родовід Банк» 17.12.2017 року відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок: основний КР № НОМЕР_1 в гривнях; додатковий КР № НОМЕР_1 в доларах США та відповідно до п.1.1.5 умов договору надав йому споживчий кредит в розмірі 10909 грн. строком до 17.12.2009 року, зі сплатою 7% річних. Просив суд про застосування строку позовної давності, оскільки з позовною заявою банк звернувся 04.02.2013 року, пропустивши встановлений законом трирічний строк позовної давності, після закінчення терміну дії карткового рахунку, на який відповідачу було перераховано грошові кошти.

Вислухавши представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 17.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Ск-201-000087/12-2007, згідно якого банком надано відповідачу споживчий кредит в розмірі 10909 грн. на платіжну картку, зі сплатою 7 процентів річних за користування кредитними коштами, строком до 17.12.2009 року.

Згідно з п.4.1.9 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з Графіком (Додаток №1 до цього Договору), а також остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом в строк остаточного погашення, зазначеного в п.1.1.5 цього Договору.

Пунктом 4.1.23. кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник зобов`язався сплатити банку пеню в розмірі 1,6% від суми простроченого платежу.

Зобов`язання позивача щодо видачі кредиту, було виконано шляхом видачі платіжної картки та зарахування коштів на картковий рахунок, що підтверджується банківською випискою за рахунком № НОМЕР_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 01.01.2013 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Родовід Банк» по укладеному договору від 17.12.2007 року становить 124485,99 грн., зокрема: 10909,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 1520,98 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 5727,25 грн. - плата за управління кредитом, 106328,76 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів внесення плати за управління та обслуговування кредиту.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Представником відповідача заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Відповідно до п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

У ч.ч. 1,3 ст.264 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як наголошується в абз.3 п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки позовна заява ПАТ «Родовід Банк» була подана до суду 04 лютого 2013 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст.ст. 257, 258 ЦК України, та враховуючи те, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог АТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 124485,99 грн. за кредитним договором №Ск-201-000087/12-2007 від 1712.2007 року необхідно відмовити.

В порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Родовід Банк» відшкодування судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 12,13,77,78,81,89,141,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 253,256-258,261,264,267,526,626,1049,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 11 жовтня 2019 року.

Суддя: В. Б. Федорончук