Справа № 445/1485/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Пилип`як П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що 27.02.2016 року Сихівським районним у м. Львові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між ними не склалося, через різні погляди на шлюб та сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. З червня 2018 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що шлюб існує лише формально та суперечить його інтересам.

16.09.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В обгрунтування даного позову вказує, що з червня 2018 року, коли сторони стали проживати окремо, ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги дочці та не займається її вихованням. Дитина проживає з нею і на даний час вона самостійно несе обов`язок щодо виховання та матеріального забезпечення неповнолітньої дочки. Зазначає, що обов`язок обох батьків матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей, дбати про їх фізичний та духовний розвиток. Просить стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 2000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення аліментів визнав частково, погодився на сплату аліментів в розмірі 1500,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, а позовні вимоги за її зустрічним позовом зменшила та просила стягувати із ОСОБА_1 1500,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписуючими технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували такий 27.02.2016 року у Сихівському районному у м. Львові відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 46.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім"ю.

Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дочки сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим.

Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

За приписами ч. 1, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи, що сторонами визнано позовні вимоги, як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи те, що шлюб між сторонами суперечить інтересам позивача і підстав для збереження такого судом не встановлено, розмір аліментів, який просить позивач стягувати з відповідача, останнім визнано, та є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що первісний позов про розірвання шлюбу та зустрічний позов про стягнення аліментів слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112, 180, 181, 183 СК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27.02.2016 року Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 46.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.10.2019 року.

Суддя П. В. Пилип`як