справа № 208/7604/18
№ провадження 2/208/1732/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Грищенко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення додаткових витрат на утримання дитини», -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, після розірвання шлюбу сторін, мешкає разом з позивачкою. За рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, разом з цим, присуджених судом аліментів недостатньо для утримання доньки, оскільки остання хворіє, у зв`язку з чим потребує оздоровлення, відповідного лікування та харчування. Оскільки відповідач є батьком дитини, та, має зобов`язання її утримувати, просить суд, на підставі ст.185 СК України, стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання доньки.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що, позов не визнає у повному обсязі, оскільки він не працює, сплачує аліменти на утримання доньки, і, при цьому, за наявності можливості, бере участь у додаткових витратах на її утримання, зокрема, придбав доньці велосипед, одяг, взуття. Крім того, він також має хронічні захворювання, які потребують лікування, і, водночас, має на утриманні матір похилого віку. Водночас, вважає, що зазначена позивачем сума додаткових витрат є не обґрунтованою, оскільки позивач несе солідарний з відповідачем обов`язок щодо утримання доньки.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, після розірвання шлюбу батьків мешкає разом з позивачкою.

Згідно довідки, наданої 01.04.2019р. Заводським відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на примусовому виконанні державного виконавця перебуває виконавчий лист, виданий 23.05.2015р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2015р. до повноліття дитини.

Згідно довідки, наданої 01.04.2019р. Заводським відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2019р. відсутня.

Згідно письмових пояснень позивачки, остання свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що донька сторін хворіє, у зв`язку з чим, потребує оздоровлення, відповідного лікування та харчування.

Згідно письмових пояснень відповідача, останній, в обґрунтування своїх заперечень, посилається на те, що, він сплачує аліменти на утримання доньки, заборгованості по яким не має. Крім того, оскільки батьки дитини несуть солідарний обов`язок по її утриманню, вважає, що, аліменти, які сплачує він, та кошти, яка повинна витрачати позивачка на дитину, є достатніми для утримання доньки.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як випливає з матеріалів справи, домовленості між батьками дитини щодо її утримання між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти)стягуються з відповідача за рішенням суду.

Водночас, позивач, посилаючись на наявність підстав для додаткових витрат на утримання дитини, просить суд присудити їх стягнення з відповідача, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини.

Згідно роз`яснень, наданих у п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний суд України звернув увагу суддів на те, що, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд, дійшов висновку про те, що, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність особливих обставин, а не звичайних витрат на дитину. Зокрема, матеріали справи не містять підтвердження тому, що дитина сторін має тяжке, хронічне захворювання, яке потребує додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги те, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку про те, що, даний позов є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, вважає необхідним, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, компенсувати судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268, 278 ЦПК України, ст.ст. 180-185 СК України, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення додаткових витрат на утримання дитини» - відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 20.09.2019р.

Суддя Нельга Д. В.