Справа № 500/3036/19
Провадження № 2-о/500/81/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Івановій Л.П.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1 ;

представника заінтересованої особи - Райлян Н. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме встановити факт приналежності Державного акту на право постійного користування землею серії ОД-10-03-04, громадянину України землекористувачеві - ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 03 № 04 від 14.07.1994 року. Цільове призначення вказаної земельної ділянки, площею 16,00 га - для організації селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до рішення І сесії 22 скликання Ізмаїльської районної ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 14 липня 1994 року № 4 заявнику ОСОБА_3 було видано зазначений держаний акт.

Згідно рішення Ізмаїльської районної ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 28 травня 1992 року № 109 громадянину ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка площею 16,00 га для організації селянського (фермерського) господарства.

Згідно запису в паспорті від 30.12.1997 року прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться - ОСОБА_3.

Тобто, в правовстановлюючому документі, а саме в Державному акті на право постійного користування землею серія ОД -10-03-04, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 03 № 04 від 14.07.1994 року та в документі, що посвідчує особу, а саме в паспорті є розбіжності в написанні по батькові землекористувача земельної ділянки, замість ОСОБА_3 ОСОБА_3 .

Заявник у судове засідання не з`явився про час слухання справи сповіщен належним чином.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення, заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, державний акт на право постійного користування землею серії ОД-10-03-04 видано на « ОСОБА_3 » (а.с.4)

Згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 30.12.1997 року по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.7)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 30.12.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) державного акту на право постійного користування землею серія ОД-10-03-04, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 03 № 04 від 14.07.1994 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян