УХВАЛА

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 531/1042/18

провадження № 61-18556ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Полтавагаз» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство «Полтавагаз», назва якого з 15 квітня 2019 року змінилася на акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі - АТ «Полтавагаз») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з останнього на свою користь 4 325 грн 22 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з того, що позивачем не доведено наявність протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника з боку відповідача. Надані позивачем акти не містять відомостей про відсутність зміни показань лічильника газу відповідача, наявності сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи інших пошкоджень лічильника газу, втручання в роботу вимірювального приладу не виявлено, а тому це унеможливлює застосування до відповідача цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди).

Також суди вказали на те, що обов`язок споживача слідкувати за збереженням лічильника газу, як про це вказує позивач, є недостатнім для покладення на нього майнової відповідальності, оскільки відповідач при експлуатації лічильника газу не допускав порушень правил експлуатації та втручання в роботу приладу обліку газу.

У жовтні 2019 року АТ «Полтавагаз» звернулось до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову АТ «Полтавагаз» до ОСОБА_1 є стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 4 325 грн 22 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому справа № 531/1042/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка у резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Полтавагаз» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Полтавагаз» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відмовити.

Суддя В. С. Жданова