Провадження №2/592/4206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 28.02.2018року наказом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» №37к від 28.02.2018року його- ОСОБА_1 було звільнено з роботи, у зв`язку з переведенням до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 22.08.2019року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2017 року по 28.02.2018року перебуваву трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7).

Наказом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» №37квід 28.02.2018року ОСОБА_1 було звільнено з роботи, у зв`язку з переведенням до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.8).

При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 28.02.2018року становила 12947 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунковим листом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» за лютий2018 року та оборотно-сальдової відомістю по рахунку ОСОБА_1 (а.с.9-10), сума заборгованості не була виплачена до цього часу.

Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України.

Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 12947 грн. 48коп.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності.

Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для судів.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, крім іншого, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи з середньої заробітної плати.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу 2 вказаного Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач був звільнений 28.02.2018 року, тому для розрахунку середньоденної заробітної плати, відповідно до вимог вищевказаного Порядку №100, слід брати розмір заробітної плати та кількість фактично відпрацьованих робочих днів за грудень 2017 року (20 днів) та січень 2018 (21 день).

Як вбачається з оборотно-сальдової відомості ТОВ «МАШ-СЕРВІС» по рахунку ОСОБА_1 , розмір заробітку позивача, за вирахуванням податків, становив: за грудень 2017 року - 2775,12 грн., за січень2018 року - 3107,34 грн., що в сумі складає 5882,46 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 143 грн. 47 коп. (5882,46 грн. : 41 роб.дн. = 143,47 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений 28.02.2018 року, а розрахунок з ним не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 57961 грн. 88 коп.за період з 01.03.2018р. по 07.10.2019р., що складає 404 робочих дні, при середньоденній заробітній платі позивача 143,47грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за вирахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати, за вирахуванням податків, в розмірі 12947 грн. 48коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за вирахування податків, зборів, обов`язкових платежів, у розмірі 57961 грн. 88 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко