Провадження № 2/344/2055/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 08.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем з об"єктивних причин, зумовлених різними поглядами на життя, постійними суперечками та непорозуміннями не склалося. Кожен із подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, свідками яких нерідко були діти, що негативно впливає на їх психічних стан. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Упродовж останніх п"яти років між сторонами припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживання з нею.

23.02.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що у зв"язку з відсутністю доходів та необхіднеістю утримувати сім"ю, він був змушений виїхати за кордон на заробітки. В період з 2012 року по 2018 рік він щомісяця за допомогою системи переказів грошових коштів "Вестерн Юніон" переказував позивачці кошти на утримання сім"ї. А отже, твердження позивачки, що діти перебувають на її утриманні є безпідставним. Крім цього, з вказаних підстав відповідач також і не міг бути і ініціатором постійних сварок, про що вказує позивачка. Із позивачкою та дітьми спілкується виключно за допомогою засобів телекомунікаційного зв"язку, постійно цікавиться здоров"ям та життям дітей, їх розвитком. В кінці січня 2017 року відповідачу стало відомо, що позивачка уже більше двох років фактично проживає з іншою людиною, про що нею і не заперечується. Отже, відносини між подружжям набули критичного стану із вини позивачки. Щодо розірвання шлюбу заперечує, так як вважає, що міс"ю можна зберегти, а дітям потрібні батько та мама (а.с.46-49).

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити.

Представник відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав наведених у письмовому відзиві, однак, повідомив, що якщо позивачка не змінила свого рішення, то заставити сторін проживати разом неможливо.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 08.08.2003 року зареєстрували шлюб у у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1129. Прізвище після одруження чоловіка та дружини - ОСОБА_1 (а.с. 3).

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 між сторонами немає, так як вони проживають з позивачкою. Крім цього, ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що хоче проживати з матір"ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 08.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1129, слід розірвати. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 08.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1129 - розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 07.10.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.