Провадження № 2/643/106/19
01.10.2019 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
за участю секретаря - Горборукової М.О.
представника позивача - адвоката Мякоти О.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, треті особи - Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_5 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
31.08.2016. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Харківська міська рада, в якій просив визнати ОСОБА_6 , 1969 р.н., такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 2-3).
Ухвалою судді Зінченко Ю.Є. від 02.09.2016 року відкрите провадження у справі.
За розпорядженням керівника апарату суду № 01-08/260 від 04.10.2016 року проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано на розгляд судді Харченко А.М.
Ухвалою суду від 05.10.2016 р. справа призначена до розгляду.
Третя особа - ОСОБА_5 направила суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 29).
Третя особа - Харківська міська рада направила суду заперечення на позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вважали позов необгрунтованим та в задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі (а.с. 31-33).
13.09.2017. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи - Харківська міська рада, КП. «Жилкомсервіс», ОСОБА_5 , Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якій просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обгрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що відповідно до рішення виконкому Московської районної ради м. Харкова № 68/16 від 16.03.1999 р. наймачами квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . В зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Також стало відомо, що в квартирі зареєстрована онука позивача - ОСОБА_4 , 2017 року народження. Фактично в спірній квартирі проживає позивач, його дружина - ОСОБА_8 та мати позивача - ОСОБА_5 З ОСОБА_6 позивач перебував у шлюбі з 1984 року, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2006 року. Рішенням суду встановлено, що подружжя припинило спільне проживання та сімейно-шлюбні відносини 6 років тому і стали мешкати окремо. Спільне господарство не ведуть. З весни 2006 року сторони мешкають окремо. Колишня дружина забрала дочку та пішли проживати до її батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі по справі - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , не зважаючи на реєстрацію в квартирі, житловим приміщенням в квартирі не користуються більше шести місяців, комунальні платежі не сплачують, їх речей в квартирі не має. Діти дочки позивача ОСОБА_2 в квартирі також ніколи не проживали (а.с. 62-64).
Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, треті особи - Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_5 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_6 , оскільки остання самостійно знялася з реєстрації в спірній квартирі.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мякота О.Ю. підтримала позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити.
Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, рішення просила прийняти з урахуванням інтересів дітей.
Треті особи - Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що спірна двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 , жилою площею 30,18 кв.м, загальною площею 44,26 кв.м, знаходиться у комунальній власності.
Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку КП «Жилкомсервіс» від 01.04.2016, копія якої знаходиться в матеріалах справи, в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 - наймач, її син - позивач ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_6 , онука наймача - ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Особовий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_5 (а.с.5).
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірваний, що підтверджується копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2006 року та Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 08 грудня 2015 року (а.с.67, 68).
Згідно з повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 01.09.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: наймач - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_1 , невістка - ОСОБА_6 , онука - ОСОБА_2 , онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також повідомили, що громадянки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з заявами чи скаргами щодо порушення їх житлових прав в зазначеній квартирі до КП «Жилкомсервіс» не звертались (а.с. 123).
З листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» від 27.09.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку поліклініки від народження. Діти проживають та оглядалися лікарем-педіатром за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.124).
Згідно з повідомленням Московського ВП ГУНП в Харківській області від 05.05.2017., скарг, заяв та повідомлень від ОСОБА_2 щодо перешкоджання мешканню у кв. АДРЕСА_1 та її малолітніх дітей - ОСОБА_9 , 2015 р.н., та ОСОБА_10 , 2017 р.н., з 01.01.2012 по теперішній час не надходило (а.с.125).
Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.01.2019, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.146).
З листа КП «Харківводоканал» від 16.04.2019, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 15.04.2016 мешкають за адресою: АДРЕСА_4 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що з ОСОБА_11 мешкають разом за адресою: АДРЕСА_3 з 2015 року, а одружилися 16 ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Квартира має дві кімнати. Одну кімнату займають вони з чоловіком, другу - мати чоловіка ОСОБА_5 , яка на цей час хворіє. Донька чоловіка ОСОБА_12 зі своїми дітьми мешкають також по АДРЕСА_5 , але в іншому будинку. Їх речей в спірній квартирі не має, повернутися в квартиру ОСОБА_12 з дітьми не намагалася, перешкод у проживанні їм не чинилося. Меблі, сантехніку, які на цей час знаходяться в квартирі, придбала свідок з чоловіком у шлюбі. Вони ж сплачують комунальні послуги. Донька чоловіка - ОСОБА_13 нічого в квартиру не купувала, комунальні послуги не компенсує.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що тривалий час знайомий з ОСОБА_11 , оскільки разом працювали, поруч знаходяться будинки та гаражі. ОСОБА_1 з новою дружиною мешкають 6-7 років. Колишня дружина ОСОБА_1 виїхала з дочкою ОСОБА_2 років 10 тому. Мати ОСОБА_1 займає одну кімнату, ОСОБА_1 з дружиною - іншу кімнату. Дитячих речей в квартирі не має. Свідку відомо, що дочка ОСОБА_1 мешкає зі співмешканцем десь за містом. Її діти ніколи в спірній квартирі не жили. Про перешкоди проживанню дочки та онуків в квартирі, свідку не відомо.
Відповідно до ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за наймачем або членами його сім`ї протягом 6 місяців, а у разі відсутності з поважних причин цей строк може бути продовжений судом за заявою відсутнього.
Однак, відповідач ОСОБА_2 з такою заявою до суду не звернулася. Ніяких доказів поважності причин її відсутності на спірній житловій площі судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 Постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді справи про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
За змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місця проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання (дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1793цс1).
Згідно з ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Частиною першою статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Залишаючи за малолітніми дітьми - ОСОБА_9 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , і визнаючи матір малолітніх дітей такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд допустить порушення принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, яким передбачено, що малолітня дитини не може бути розлучена з матір`ю, крім випадкових обставин.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має право вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежить від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Малолітня дитини не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Факту порушення позивачем права відповідачів на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. З зустрічною позовною заявою про поновлення їх порушеного права відповідач ОСОБА_2 ні в своїх інтересах, ні в інтересах малолітніх дітей не звернулася.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відсутні в спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратили право користування нею.
На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складене 10 жовтня 2019 року.

Суддя Харченко А.М.