Справа №: 343/1196/19
Провадження №: 2/0343/475/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю адвокатів - Кажука В.Б. та Лаврика В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить будинковолодіння АДРЕСА_1 . На даний час в будинку, крім нього, зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2 , відповідачка по справі, з якою він 04.06.2018 року розірвав шлюб. Відповідачка з квітня 2018 року не проживає за місцем реєстрації, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні житла, однак добровільно з реєстрації не знімається, чим чинить перешкоди в користуванні належним йому житлом. Формальна реєстрація відповідачки створює для нього зайві проблеми та незручності, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає і вважає їх незаконними та необґрунтованими. Будинковолодіння АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя, оскільки право власності на нього зареєстровано 02.09.2009 року, тобто під час її перебування в шлюбі з позивачем, а отже вона є співвласником цього будинковолодіння. За період спільного проживання з позивачем з 1999 року по 2018 рік вона також вкладала свої кошти в це будинковолодіння, а саме: робила ремонт, купляла меблі, побутову техніку та домашній інвентар, тобто підтримувала його в належному стані. В квітні 2018 році позивач вигнав її з вказаного будинковолодіння, погрожуючи фізичною розправою. При цьому всі її речі залишилися у позивача. Останній постійно їй погрожує, забороняє користуватися спірним будинковолодінням, тобто чинить перешкоди в користування ним. Крім того, наданий позивачем акт обстеження матеріально-побутовиих умов та сімейних обставин від 14.05.2019 року є неналежним доказам по справі, оскільки депутат не є уповноваженою особою, яка може особисто констатувати факт проживання чи не проживання особи. Таким чином заявлений позов є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому додатково пояснив, що будинок АДРЕСА_1 збудований ним разом з батьком ще в 1964 році, інші господарські споруди збудовано до 1982 року і відповідачка жодного відношення до будівництва не мала. Коли в жовтні 1999 року вони зареєстрували шлюб і почали спільно проживати, будинковолодіння вже давно було закінчено будівництвом і повністю обладнано. В квітні 2018 року відповідачка зібрала свої речі та вирішила проживати окремо і з того часу вона в спірному будинковолодінні не проживає та не появляється. Вона має де проживати і відмовилася повертатися до нього. Будь-яких перешкод в користуванні житлом він їй не чинив, відповідачка пішла проживати окремо добровільно, після сімейного скандалу. Вважає, що вона без поважних причин більше року не проживає в спірному будинковолодінні, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а тому слід визнати її такою, що втратила право на користування цим житлом.

В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, обґрунтувавши свої заперечення викладеними у відзиві на позов аргументами. При цьому додатково вказала, що вони з позивачем спільно прожили близько 18 років у будинковолодінні АДРЕСА_1 . Коли вона прийшла, будинок був у занедбаному стані, вони разом складали кошти на ремонт будинку, замінили в ньому вікна та двері, але добудов не проводили. Позивач в останні роки часто ображав її та проганяв, погрожував вбити, тому в квітні 2018 року вона була вимушена покинути будинковолодіння. Вона хоче вернутися туди на проживання, однак боїться позивача, який їй постійно погрожує. Вважає, що за час спільного проживання вона заробила на частку в спірному будинковолодінні, тому відсутні підстави для визнання її такою, що тратила право на користування цим житлом. Просила в позові відмовити.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ч.2 даного кодексу передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 02.09.2009 року, виданим Станковецькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 7).

З рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2018 року в справі № 343/823/18 (а.с. 9-10) вбачається, що шлюб між сторонами по справі розірвано.

Видана виконавчим комітетом Витвицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Долинського району Івано-Франківської області довідка № 811 від 17.05.2019 року (а.с. 6), підтверджує, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 , крім власника ОСОБА_1 , зареєстрована також його колишня дружина ОСОБА_2 .

Про те, що відповідачка ОСОБА_2 фактично в цьому будинковолодінні не проживає з 15 квітня 2018 року, свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 14.05.2019 року, складений в.о. старости Витвицької сільської ради ОТГ Долинського району Івано-Франківської області Грабар Я.Д. за участю сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

Даний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили суду, що не бачили, щоб ОСОБА_2 проживала в будинковолодінні по АДРЕСА_1 вже більше року.

Не заперечила його і сама відповідачка, підтвердивши, що з квітня 2018 року в спірному будинковолодінні не проживає.

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що позивач чинить їй перешкоди в користуванні спірним будинковоолодінням, постійно погрожує їй, оскільки вони є голослівними та не підтверджені жодними доказами. Зокрема, незважаючи на те, що у відзиві відповідачка вказала, що неодноразово зверталася в поліцію з приводу погроз позивача, жодних доказів на підтвердження цих звернень вона суду не надала. Суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони є відповідно сестрою та сином відповідачки і зацікавлені в розгляді даної справи на її користь.

Одночасно суд також враховує те, що відповідачка не зверталася в суд з позовом про усунення перешкод, які позивач чинить їй в користуванні спірним будинковолодінням та не повідомляла про ці факти будь-які державні органи.

Що стосується посилання відповідачки на те, що вона є співвласником спірного будинковолодіння, так як позивач зареєстрував своє право власності на нього під час перебування їх у шлюбі, то суд вважає його безпідставним, оскільки встановлено, що фактично будинковолодіння по АДРЕСА_1 було збудовано до 1982 року, тобто задовго до укладення шлюбу між сторонами по справі, а тому не може вважатися спільно нажитим майном подружжя. Даний факт підтверджується технічним паспортом на спірне будинковолодіння, виготовленим Івано-Франківським ОБТІ 25.06.2009 року, довідкою виконкому Витвицької сільської ради ОТГ Долинського району Івано-Франківської області № 1358 від 25.09.2019 року та витягами з погосподарських книг за 1964 та 1983 роки (а.с. 49, 56-60).

Про те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності тільки ОСОБА_1 , свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 02.09.2009 року, видане Станковецькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 7). Дане свідоцтво відповідачка також в судовому порядку не оспорює.

Що стосується розбіжності в даних про житлову площу спірного будинку, зазначених в технічному паспорті будинковолодіння, виготовленому Івано-Франківським ОБТІ 25.06.2009 року та в довідці виконкому Витвицької сільської ради ОТГ Долинського району Івано-Франківської області № 1358 від 25.09.2019 року, то суд вважає, що вони не впливають на факт права власності позивача на це будинковолодіння, оскільки безспірно встановлено, що на час укладення шлюбу з відповідачкою його будівництво було давно завершено і будь-яких добудов за час спільного проживання сторони не проводили.

Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин не проживає в будинковолодінні АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать позивачу, чим створює йому незручності в розпорядженні своїм майном, а тому слід визнати її такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 391,405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 20.02.1997 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 .

Суддя: