Провадження № 2/582/239/19
Справа № 582/802/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , с. Підставки, Липоводолинського район, Сумська область, до Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Засулля, Недригайлівський район Сумська область, про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовом до Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що сертифікат НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, який було видано на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 26.03.1996 року №140, належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай), розміром 2,31 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що позивач звернулася до приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицької В.М. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 2,31 умовних кадастрових гектар, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 . Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що у сертифікаті на право на земельну частку прізвище тітки записане як « ОСОБА_4 », що зумовлено проживанням її однією сім`єю у незареєстрованному шлюбі із ОСОБА_5 . Також нотаріус зазначила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом без оригіналу правовстановлюючого документа, оскільки він втрачений, тому рекомендувала позивачу звернутися до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник позивач подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без їх участі, заявлені вимоги підтримує повністю (а.с.60).

Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, проти позову не заперечує (а.с.59).

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Подільки Ливодолинського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_4 від 25 серпня 1979 року дошлюбне прізвище позивача було ОСОБА_6 (а.с.18).

Із свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_5 від 13.10.1959 року вбачається, що матір`ю позивача значиться ОСОБА_7 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 10 вересня 1958 року мати позивача ОСОБА_7 до реєстрації шлюбу мала прізвище ОСОБА_8 . Батьками останньої були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_7 (а.с.20-21).

Тітка позивача ОСОБА_3 за життя перебувала в шлюбі та змінювала прізвище, до реєстрації шлюбу вона мала прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_8 від 07.03.1975 року (а.с.23).

Із свідоцтва про народження тітки позивача вбачається що її батьками значаться ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто мати позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були рідними сестрами (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла тітка позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_9 від 03 грудня 2018 року (а.с.10).

Мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 (а.с.24).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як племінниця спадкодавця ОСОБА_3 є спадкоємцем за правом представлення.

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Підставської сільської ради Липоводолинського району № 462 від 03.12.2018 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 проживала разом з позивачем. Позивач провела похорони спадкодавця за власний рахунок. Аналогічна інформація викладена в довідці Підставської сільської ради Липоводолинського району № 139 від 13.03.2019 року (а.с.16-17).

Тобто, позивач належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, позивач, як племінниця спадкодавця позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку в зв`язку з тим, що у сертифікаті на право на земельну часту НОМЕР_1 було допущено помилку в написанні даних власника земельної частки, а саме ОСОБА_3 була помилково зазначена з прізвищем свого співмешканця як « ОСОБА_4 », хоча вона в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 не перебувала.

Вказані неточності були допущені, адже ОСОБА_3 тривалий час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 в с. Дігтярка Недригайлівського району. ОСОБА_3 сприймалася місцевими мешканцями як дружина ОСОБА_12 .

Зокрема, згідно даних по господарської книги №12 Засульської сільської ради Недригайлівського району за 1996 2000 роки в господарстві ОСОБА_11 , 1935 року народження, була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 , 1939 року народження. В графі «відношення до члена господарства, записаного першим» ОСОБА_3 зазначена як дружина. Вказана помилка була виправлена лише 06.02.2017 року та відношення до голови господарства визначено як «співмешканка» (а.с.12).

Відділом Держгеокадастру в Недригайлівському районі було надано відомості, що у відділі відсутня інформація про видачу сертифікату на право на земельну частку ОСОБА_3 . Разом з тим, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Недригайлівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Шевченка, запис №419 від 28.03.1996 року, ОСОБА_13 , на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 26.03.1996 року №140, був виданий сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Засульської сільської ради (а.с.13).

Отже, факт видачі сертифікату саме на ім`я ОСОБА_13 є помилковим, оскільки Засульська сільська рада Недригайлівського району листом від 03.06.2019 року за №187/01-12 повідомила позивача, що ОСОБА_13 на території сільської ради взагалі не була зареєстрована.

Помилка в написанні прізвища була виявлена вже після смерті ОСОБА_3 . Встановлення факту належності документу потрібне позивачеві в подальшому для оформлення спадщини, оскільки невідповідність вказаних записів перешкоджає це зробити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, має юридичне значення щодо можливості позивача оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилася після смерті її тітки, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом також встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 , що належав спадкодавцю ОСОБА_3 втрачено.

Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікати в компетентних органах неможливо у зв`язку з смертю власника, позивач не має змоги отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай).

При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового роз`яснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельні ділянки, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався.

Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач, ОСОБА_1 як племінниця померлої є спадкоємцем за правом представлення.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_3 у вигляді земельної частки (паю), але у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на цю земельну частку.

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , с. Підставки, Липоводолинського район, Сумська область, до Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Засулля, Недригайлівський район Сумська область, про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, який було видано на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 26.03.1996 року №140, належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай), розміром 2,31 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 , в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко