ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5939/19 Справа № 211/178/19 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу суму в розмірі 15958,88 грн., пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 15 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 06/03-01-001309, відносно транспортного засобу Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 . 18 лютого 2017 року в м. Кривий Ріг по пр. Гагаріна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , винним в якій визнано відповідача. Оскільки пошкоджений автомобіль Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 був застрахований Приватному акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», страховик потерпілої сторони здійснив своєму страхувальнику виплату страхового відшкодування в сумі 39395,00 грн. Транспортний засіб ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ «СК «Вусо» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9921201. Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» із претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «СК «Вусо» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 23433,12 грн. Враховуючи зазначене, не відшкодованою залишилась сума у розмірі 15958,88 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір (а.с.2-5).

Рішенням Догвинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено (а.с.54-56).

В апеляційній скарзі ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 15 958 грн.88 коп.(а.с.58-60).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, суд 1 інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, зазначив, що розмір шкоди охоплюється сумою страхового відшкодування, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим просив у задоволені апеляційної скарги відмовити (а.с.72-73).

Відповідь на відзив мотивований аналогічними доводами, що й в апеляційній скарзі (а.с. 79-80).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СК «Вусо» на підставі полісу № АЕ/9921201 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який станом на 18.02.2017 р. був діючим.

18.02.2017 року о 18.05 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 по пр.. Гагаріна в м. Кривий Ріг, біля буд. 47 Б, був неуважний, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152605 від 18.02.2017 року, в якому вказано обставини вчинення вищевказаного правопорушення, що підтверджує вищевказаний факт скоєння адміністративного правопорушення.

Вказані обставини встановлені постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року. Постанова суду не оскаржена, набрала законної сили (а.с. 11 копія постанови).

Судом 1 інстанції також встановлено, що підставі страхового акту № 31 від 20.03.2017 р., складеного ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ІншурансГруп», де була застрахована цивільно-правова відповідальність потерпілої сторони ОСОБА_2 на підставі договору страхування № 06/03-01-011309 від 15.04.2016 року, автомобіль Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , вказана подія була визнана страховим випадком та прийнято рішення про виплату потерпілій стороні страхового відшкодування в сумі 39392,00 грн. (а.с. 18 - копія страхового акту).

ПрАТ «УСК ««Княжа Вієнна ІншурансГруп» було виплачено ФОП ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 39392,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР017697 від 22.03.2017 року ( а.с. 21).

Транспортний засіб «ВАЗ» державний номер НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ «СК «Вусо» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9921201, позивач звернувся до ПРАТ «СК «Вусо» із претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, наслідок чого останнім було здійснено виплату страхового відшкодування в порядку регресу розмірі 23433,12 грн. ( а.с. 22).

Відмовляючи у задоволенні позову суд 1 інстанції посилався на те, що вимоги позивача не є регресними та вони ґрунтуються на інших приписах законодавства.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду 1 інстанції відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на таке.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70).

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У зазначеному рішенні Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини між відповідачем ОСОБА_1 та його страховиком ПрАТ "Вусо" регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції про те, що вимоги позивача не є регресними, оскільки обов`язок відшкодування шкоди покладається на страховика відповідача, тобто на ПрАТ "Вусо".

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ "Вусо", що підтверджується полісом № АН 9921201 від 04.08.2016 р. (а.с.51).

Зважаючи на вищевикладене доводи апеляційної скарги є такими, що зводяться до трактування норм чинного законодавства на власний розсуд.

Між тим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, які ґрунтуються на відсутності правової підстави для стягнення суми страхової виплати з особи, винної у ДТП, оскільки таке право виникає тільки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), або у разі не виникнення у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування (стаття 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу) .

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик потерпілого, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика (завдавала шкоди), в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином позовні вимоги та доводи апеляційної скарги про відшкодування шкоди відповідачем ОСОБА_1 в порядку регресу є такими, що не відповідають обраному способу захисту.

Колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, правові підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: