Справа №601/1543/18
Провадження № 2/601/44/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , де третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Укрсоцбанк» звернулося до з позовом до Почаївської міської ради Гачкевича Я.С ОСОБА_4 , де третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 В ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що 22 листопада 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали Договір кредиту № 770/38-342-06. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» та отримало назву ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1 даного договору ОСОБА_2 було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США. У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 16 липня 2018 року має заборгованість за кредитом - 7094,37 дол. США, за відсотками 8108,16 дол. США.

Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. У разі прострочення позивальником строків сплати процентів, визначених у кредитному договорі, комісій, передбачених умовами кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пунктами договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є ОСОБА_2 , що випливають з основного договору, відповідно до статті 553 ЦК України, 16 липня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 уклали іпотечний договір б/н, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме нежитлову будівлю загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно звіту № ВА 180725-005 від 25 липня 2018 року, ринкова вартість нежитлової будівлі складає 626 409,00 гривень.

У разі порушення боржником основного кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до умов іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у іпотечному договорі або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України.

На виконання умов договору про іпотечний кредит та іпотечного договору, відповідачу було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Враховуючи невиконання відповідачем основного зобов`язання, позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року, яка станом на 16 липня 2018 року становить 15 202,53 доларів США, та складається з заборгованості: суми заборгованості за кредитом в розмірі 7094,37 доларів США та суми заборгованості за відсотками в розмірі 8108,16 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, попередньо надіславши на адресу суду відзив та доповнення до відзиву, згідно яких він позовні вимоги не визнає виходячи з наступного. Позичальник ОСОБА_2 в квітні 2019 року в повному обсязі погасив заборгованість за договором кредиту, згідно рішення Третейського суду по справі № 1522/10 від 16 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 всієї суми боргу за договором кредиту № 770/38-342-06 достроково, що підтверджується Постановою Кременецького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області від 12.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 35527370, у зв`язку з погашенням заборгованості за рішенням третейського суду. Залишок боргу, який залишився виник тільки за рахунок курсової різниці, що виникла внаслідок різкого збільшення курсу долара США в порівнянні між датою винесення рішення суду та датою погашення заборгованості, а також внаслідок пропуску банком строків позовної давності стягнення залишку заборгованості по донарахованих процентах за користування кредитом. Даний залишок боргу, у відповідності до чинного законодавства, в подальшому не може бути стягнутий банком в примусовому порядку, отже він є необґрунтований чинним законодавством. Просить в даному позові відмовити та застосувати строки позовної давності.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він погасив заборгованість за договором кредиту, згідно рішення Третейського суду по справі № 1522/10 від 16 листопада 2010 року. Залишок боргу, який залишився виник тільки за рахунок курсової різниці, що виникла внаслідок різкого збільшення курсу долара США в порівнянні між датою винесення рішення суду та датою погашення заборгованості, а також внаслідок пропуску банком строків позовної давності стягнення залишку заборгованості по донарахованих процентах за користування кредитом. Вважає, що не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання. Просить в позові відмовити.

09 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

27 листопада 2018 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до вирішення справи № 601/1090/18 (2/601/560/2018) за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», де треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович та приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

04 червня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження у даній цивільній справі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

22 листопада 2006 року ОСОБА_2 уклав кредитний договір з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» № 770/38-342-06, згідно якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10 000 доларів США зі сплатою 13 процентів річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань по поверненню кредиту з відсотками, 22 листопада 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4695. Згідно умов даного договору ОСОБА_3 передав в іпотеку нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_3 .

З додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року слідує, що у зв`язку із зміною умов кредитування за Договором кредиту № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року, сторони домовились про те, що з 20 жовтня 2008 року встановлюється процентна ставка за користування кредитом на рівні 15 процентів річних. Інші умови договору залишаються незмінними.

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 01 листопада 2006 року № 12365471 року вбачається, що нежитлова будівля, загальною площею 163,00 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_3 .

З довідки розрахунку заборгованості від 16 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 є клієнтом ПАТ «Укрсоцбанк», та має заборгованість за договором кредиту № 770/38-342-06 (791СІ1) від 22 листопада 2006 року (дата повернення 20.11.2016 року, сума договору 10 000,00 доларів США, % ставка 15,00) в розмірі - 15 202,53 доларів США, та складається з заборгованості: суми заборгованості за кредитом в розмірі 7094,37 доларів США та суми заборгованості за відсотками в розмірі 8108,16 доларів США.

З звіту № ВА 180725-005, проведеного ТзОВ «БІЗНЕС АССІСТ» слідує, що ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 163,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 22 серпня 2003 року складає (без урахування ПДВ) 626 409 гривень.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2018 року слідує, що судом визнано виконавчий напис, вчинений 23 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 5894 таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені ним судові витрати в розмірі 704,80 гривень.

З рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 16 листопада 2010 року вбачається, що вирішено стягнути: з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , село АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області 05 листопада 2005 року) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місто Київ, вулиця Ковпака, 29) 60087 гривні 32 копійки заборгованості, та 1000 гривень 87 копійок витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 квітня 2019 року ВП № 35527370 слідує, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2604/4121 виданого 12.10.2012 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 60087 гривні 32 копійки заборгованості, та 1000 гривень 87 копійок витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом закінчено, у зв`язку із сплатою даної заборгованості в повному обсязі, що підтверджено платіжними дорученнями № 841 від 20.03.2013 року, № 1046 від 12.04.2013 року, № 2572 від 11 вересня 2013 року, № 1859 від 12 квітня 2019 року.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності. Суд також можу захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13).

Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині.

Відповідно частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне відповідне застереження в іпотечному договорі, встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Право іпотеко держателя від свого імені продавати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Положеннями пункту 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «...суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.»

Саме така позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 522/12701/14-ц.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно статті 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив термін повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

В пунктах 91-93 Постанови Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Постановою Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц встановлено, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, якій у цій частині змінений кредитором.

Пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною 1 статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установлених статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто нормами законодавства визначено початок перебігу позовної давності та наслідки її спливу. Главою 19 ЦК України до складу якої входить стаття 258, визначено строк, у межах якого особа можу звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 року дійшов висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання передбачених статтею 625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки, початок перебігу якого слід рахувати з дня, коли кредитор дізнався про порушення грошового зобов`язання боржником.

За таких обставин, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, аналіз правових норм, ті обставини, що позивач в 2010 році звернувся до Третейського суду із позовною заявою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 770/38-342-06 (791СІ1) від 22 листопада 2006 року, яка була задоволена, відповідач заявив про застосування строків позовної давності, станом на день ухвалення рішення вище зазначене рішення Третейського суду від 16 листопада 2010 року виконано в повному обсязі та виконавче провадження закрито, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 261 ЦК України, статтями 7, 33, 36 Закону України «Про іпотеку», статтями 5, 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , де третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», юридична адреса: місто Київ, вулиця Ковпака, 29.

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_2 , житель села Білокриниця, Кременецького району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2019 року.

Головуючий: