Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4321/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

заяви суддів Шевчук А.М., Коломієць О.С. і Талько О.Б. про самовідводи

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «КВЖРЕП №8», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 14 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №295/4321/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 14 травня 2019 року передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Шевчук А.М., суддів Коломієць О.С. і Талько О.Б.

Судді Шевчук А.М., Коломієць О.С. і Талько О.Б. заявили самовідводи з наступних підстав.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2019 року в справі №295/10357/17 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2018 року залишена без задоволення. У вказаній постанові колегія суддів у складі головуючої судді Талько О.Б., суддів Шевчук А.М. та Коломієць О.С. дійшла висновку про порушення прав ОСОБА_1 , оскільки реконструйована частина балконної плити частково обмежує доступ природнього освітлення у приміщення належної їй квартири. Окрім того, у постанові зазначається, що знесення основної частини балконної плити, яка була передбачена при здачі будинку в експлуатацію, не відповідає способу захисту порушеного права позивача та питання щодо демонтажу реконструйованої частини балкону та приведення його у попередній стан ОСОБА_1 не ставилось.

У даній справі ОСОБА_1 звернулася із вимогою зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві особистої власності квартирою саме шляхом демонтажу реконструйованої частини його балкону та приведення балкону, відповідно до розмірів типових балконів житлового будинку.

Вимогами ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм. Іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року в справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року в справі «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року в справах «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За таких обставин, враховуючи те, що колегія суддів у складі Шевчук А.М., Коломієць О.С. і Талько О.Б. висловила свою думку з спірних правовідносин під час розгляду справи №295/10357/17 та у апеляційній скарзі міститься посилання на постанову апеляційного суду від 22 січня 2019 року, то у зв`язку із необхідністю виключити обставини, які можуть викликати у сторони сумнів у об`єктивності та неупередженості даного складу суду, ураховуючи положення Кодексу суддівської етики та Бангалорські принципи діяльності судді, з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд, заяви суддів про самовідводи підлягають до задоволення, а справа передається на повторний автоматизований розподіл відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36,39,40,368,381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяви суддів Шевчук А.М., Коломієць О.С. і Талько О.Б. про самовідводи задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: