Справа № 463/7158/19
Провадження № 2/463/1602/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Санько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з червня 2005р. перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 . В липні 2019р. припинили фактичні шлюбні відносини та після цього проживають окремо, а син проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. У зв`язку з цим просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Відповідач надав відзив на позову заяву, відповідно до якого позовні вимоги заперечує в повному обсязі. Зокрема, обставини, викладені у позовній заяві повністю не відповідають дійсності, а син сторін проживає разом з ним і саме він займається питаннями виховання та утримання сина, та в подальшому, зобов`язується забезпечувати сина стипендією на час навчання в гімназії. Позивач натомість, працює за кордоном і в Україну приїхала лише з 03.07.2019р. до 28.08.2019р. Тому, позовну заяву розцінює як спробу шахрайства та в задоволенні позову просить відмовити.

Відповіді на відзив позивач не надав.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти обґрунтованості позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Конституція України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51). У той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5), позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку (а.с.6) та акту фактичного проживання від 15.07.2019р. (а.с.7), малолітній син проживає разом з позивачем.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова 29.07.2019р. (а.с.8-11), яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказане в сукупності свідчить про те, що суть аліментних зобов`язань полягає не в покладенні обов`язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання.

При цьому, згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, а також той факт, що аліменти є власністю дитини, позов належить визнати обґрунтованим. Тому, суд відкидає доводи сторони відповідача, які по суті зводяться виключно до незгоди з мотивами позову щодо його участі в утриманні та вихованні дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2019 року (з часу пред`явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,430 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 27 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.10.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.