Справа № 130/1620/19
Провадження № 22-ц/801/2073/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокуСправа № 130/1620/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: судді Марчук B.C.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

секретар :Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 130/1620/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Жмеринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення родинних стосунків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Заярного А.М. , повний текст ухвали складено 16.08.2019 року ,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з вказаною заявою. Вимоги мотивовані тим, що дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_2 . Її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Батьками матері ОСОБА_5 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмільник Вінницької області. ОСОБА_6 народилась 1919 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які по національності були поляками, що підтверджується копією актового запису про народження ОСОБА_8 (відновленого). З цього слідує, що ОСОБА_6 також була польської національності.

Зазначає, що згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян за №8 від 02.04.2019 року актовий запис про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у реєстрі відсутній. Тобто відсутні відомості зміни прізвища з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

ОСОБА_1 вказує, що відсутність актового запису про шлюб її бабусі ОСОБА_8 та діда ОСОБА_7 порушує її права, оскільки на даний час вона прагне встановити родинний зв`язок із померлою бабусею і зберегти своє етнічне походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні» на підставі яких вона має право на внесення змін до правовстановлюючих документів її матері із зазначенням належності до польської національності. Окрім того, заявник зазначила, що встановлення факту родинних відносин їй необхідно для впорядкування документів з метою реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством Республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження.

Враховуючи зазначене, заявниця просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_13 , за національністю «полька», яка проживала і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Куманівка Козятинського району Вінницької області, була її рідною бабою, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прадідом і прабабою.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.08.2019 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Жмеринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту національності та родинних стосунків відмовлено у зв`язку з тим, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, як таку, що постановлена за невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи та за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що первинними вимогами поданої заяви є встановлення факту приналежності ОСОБА_6 до польської національності, а не «встановлення факту родинних стосунків», оскільки заявниця зверталася лише з вимогою про встановлення факту родинних стосунків.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частин першої п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним правовим вимогам не відповідає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що вимогами поданої ОСОБА_1 заяви є встановлення факту приналежності ОСОБА_14 до польської національності та встановлення факту родинних стосунків.

Так, відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви, вимоги заявниці стосуються встановлення факту родинних стосунків, про що свідчить назва самої заяви та її прохальна частина, в якій остання просить суд встановити факт, що ОСОБА_15 була її рідною бабусею, а, відповідно, її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_16 прадідом і прабабою.

Щодо вказаного у прохальній частині словосполучення «за національністю полька» то це лише твердження заявниці про те, що її бабуся ОСОБА_15 була «полькою» та проживала і померла в с. Куманівка Козятинського району Вінницької області, а не вимога ОСОБА_1 , як це зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту національності, є помилковим та безпідставним.

Що ж до вимоги про встановлення факту родинних стосунків, то такі факти можуть бути встановлені саме в порядку цивільного судочинства, виходячи з норм глави 6 ЦПК України, зокрема, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи зазначене та норму ст. 379 ЦПК України, ухвала суду, яка перешкоджає руху по справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381- 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата виготовлення повного тексту постанови 10.10.2019 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук