Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 752/7387/17

провадження № 61-26408св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс»,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у складі судді Мирошниченко О. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Рубан С. М., Іванченко М. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (далі -

ТОВ «Теплопостачсеріс»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс»), про зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що їй ТОВ «Теплопостачсеріс» надаються послуги з постачання гарячої води, а також останнє є виконавцем послуг з опалення будинку АДРЕСА_1 .

Зазначала, що вона є власником квартири

АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг

ТОВ «Теплопостачсеріс».

28 грудня 2010 року відповідно до акта введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , виконано монтаж вузла обліку теплової енергії «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, згідно робочого проекта обладнання вузла обліку теплової енергії.

Зазначала, що після отримання рахунків від ТОВ «Теплопостачсеріс» за грудень 2015 року по березень 2016 року, нею було виявлено,

що останнє не враховує показники лічильників тепла.

Звернувшись доТОВ «Теплопостачсеріс», нею було з`ясовано, що обладнання вузла обліку теплової енергії (лічильник) не значиться встановленим у квартирі

АДРЕСА_1 , оскільки він потребує проведення повірки.

Вона неодноразово зверталася до ТОВ «Теплопостачсеріс» із заявами та листами щодо проведення повірки теплолічильника та взяття його на абонентський облік, однак останній відмовився від виконання вказаного обов`язку.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати

ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії), який встановлений у квартирі

АДРЕСА_1 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440; взяти на абонентський облік теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, та у подальшому нараховувати плату за спожите тепло у відповідності до засобу обліку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Теплопостачсеріс» відповідно до закону не має здійснювати повірку лічильників у будинку, де розташована квартира позивача, а до складу тарифу, затвердженого відповідачу на послуги з централізованого опалення, не включено послугу з періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії, тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки до тарифу на опалення в будинку, у якому проживає позивач, за послуги, які надає відповідач не включено витрати на повірку лічильників тепла, а відповідач не є організацією, яка має ліцензію на здійснення повірки теплолічильників, тому позовні вимоги необґрунтовані.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 752/7387/17 з Голосіївського районного суду м. Києва.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін

до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 травня 2018 року справа надійшла з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року вищевказану справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплопостачсервіс», третя особа - ТОВ «Ліко-Житлосервіс», про зобов`язання вчинити дії зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи

№ 229/1539/17.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року поновлено касаційне провадження у цій справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що порядок проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, врегульовано положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до видів державного метрологічного контролю і нагляду належить, зокрема, й повірка засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до частини третьої статті 28 вказаного Закону порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Тобто, частиною третьою статті 28 зазначеного Закону визначено, що відповідач, як суб`єкт господарювання, який надає послугу з опалення житлових квартир (виконавець), здійснює, у тому числі, періодичну повірку вимірювальної техніки (лічильників тепла) за свій рахунок.

Також пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

У пункті 16 Правил зазначено про право споживача проводити позачергову повірку за власні кошти квартирних засобів обліку у разі виникнення в нього сумнівів щодо правильності їх показань, про що він інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.

Таким чином, вищезазначеними Правилами передбачено, що споживач має право провести повірку свого лічильника лише у випадку коли у нього виникають сумніви щодо правильності показань.

Отже, саме на виконавці житлово-комунальних послуг лежить обов`язокпроводити періодичну повірку лічильників тепла.

Вважав, висновок судів про те, що відповідач не є спеціалізованою установою, а від так і обов`язку у нього не має, що до періодичної повірки лічильників, спростовується вищезазначеними нормами права.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2018 року до Верховного Суду ТОВ «Теплопостачсервіс» було подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому зазначало, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Вважало, що суди дійшли правильно висновку про те, що відповідач не має відповідно до закону здійснювати повірку лічильників у будинку, де розташована квартира відповідача, оскільки до тарифу по оплаті послуг з централізованого опалення не включені витрати на періодичну повірку засобів обліку, тому позов необґрунтований.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 . є власником квартири

АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири, посвідченого 10 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Серпутько Т. С. за реєстровим номером 728, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності від 27 вересня 2011 року.

28 грудня 2010 року на підставі акту про введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії та робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, попереднім власником квартири

АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , було встановлено у вказаній квартирі засіб обліку теплової енергії - теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440.

12 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, згідно пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суд

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до частин другої, третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року

№ 113/98-ВР (в редакції, чинній на час прийняття в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії, встановленого у квартирі позивача - 2010 рік) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповіркові інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII в редакції, чинній на час вирішення справи судами, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України

від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з опалення будинку, виконавцем яких є

ТОВ «Теплопостачсервіс», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку вузла обліку теплової енергії, встановленого у квартирі позивача. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку теплової енергії, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин ТОВ «Теплопостачсервіс» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку теплової енергії.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року

у справі № 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із тим, що позивача звільнено від сплати судових витрат та його позов задоволено, відшкодування цих витрат на користь держави покладається на відповідача.

Отже, з ТОВ «Теплопостачсервіс» на користь держави підлягають стягненню: 640 грн за вимогами позовної заяви, 704 грн за розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_1 та 768 грн за розгляд судом касаційної інстанції касаційної скарги ОСОБА_1 , а всього - 2 212 грн судового збору.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс», про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії), який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» взяти на абонентський облік теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі

АДРЕСА_1 .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 2 212 (дві тисячі двісті дванадцять) гривень.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк

В. В. Шипович