Справа № 431/2655/18
Провадження № 22-ц/810/726/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, жовтня місяця, 02-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Карташова О.Ю., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганського суду від 24 липня 2019 року у цивільній справі (№ 431/2655/18 суддя І інстанції - Воронкін О.А.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в житловому будинку та автомобілі, які належать на праві спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Старобільського районного суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в житловому будинку та автомобілі, які належать на праві спільної часткової власності. Просила суд припинити право спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 Припинити право спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Присудити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 8500, 00 грн. з депозитного рахунку ТУДСА України в Луганській області, на який була внесена грошова суму коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_1 . Присудити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 2500, 00 грн. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області, на який була внесена грошова сума коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/ 8 част ку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 . Вирішити питання по судовим витратам.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 24 липня 2019 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в житловому будинку та автомобілі, які належать на праві спільної часткової власності - задоволено.Суд вирішив припинити право спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Припинити право спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Присудити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 12 125 грн. 00 коп. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області, на який було внесена ОСОБА_2 грошова сума коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_1 . Присудити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 2500 грн. 00 коп. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області, на який було внесена ОСОБА_2 грошова сума коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та 1 /8 частку автомобілю ВАЗ 2107, рік випуску 1989, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просила, з огляду на уточнення апеляційних вимог про скасування рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 липня 2019 року у тій його частині, якій було припинено її право власності на частку в житловому будинку із присудженням їй компенсації, визнано право власності на належну їй частку будинку за позивачкою. Просила ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у зазначених позовних вимогах, рішення суду щодо автомобілю не оскаржувала. У судовому засідання скаржниця та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до правил ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначених цим Кодексом.

Розглядаючи справу по суті суд першої інстанції встановив, що житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 73.4 кв.м., житловою площею 41.5 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1належить на праві спільної часткової власності відповідно двом співвласникам: позивачці ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_1 ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 7/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області та зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 20 грудня 2017 року. У той же час, відповідачу ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/8 частка вказаного житлового будинку АДРЕСА_1

Суд прийшов до висновків про те, що житловий будинок як річ зазвичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частка відповідачки є незначною, тобто становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщення житлового будинку, розподіл домоволодіння в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/8, 7/8 з технічної точки зору - не можливий, а тому житловий будинок як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, частка відповідачки у праві спільної власності на житловий будинок є незначною, оскільки складає 12,5 % від вартості житлового будинку, а позивач натомість має ідеальну частку, яка становить 87,5 % від вартості вказаного майна, сторони знаходяться в неприязних відносинах, не спілкуються, технічно не можливий розподіл приміщень та порядок користування в об`єкті спірного нерухомого майна відповідно до часток співвласників - а отже спільне володіння та користування майном є неможливе. І за таких обставин, враховуючи те, що частка відповідачки у житловому будинку АДРЕСА_1 є незначною, не можливий ні поділ майна в натурі між співвласниками, ні виділення частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, а також відповідачка не утримує його, не вносить жодних коштів у рахунок його ремонту та плати комунальних послуг, більш того вартість її частки є незначною, а відповідачка має інше житло, суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що припинення за рішенням суду прав відповідачки на частку у спільному майні, яким є вказаний вище житловий будинок не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки та членам її сім`ї, а отже позовні вимоги визнав законними, обґрунтованими та такими, які підлягають повному задоволенню.

Колегія суддів не погоджується ізтакими висновками суду першої інстанції у оскаржуваній частині рішення, адже до них він дійшов поспішно, із певним порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.Частиною 1 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Верховний Суд в постанові від 06.03.2019 ухваленій у справі №635/8910/14-ц вказав, що під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок».Зокрема, виходячи з положень статей 183, 364, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в пункті 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач не має у власності іншого житлового приміщення, крім спірного домоволодіння, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.55-57), бажає проживати у спірному будинку, що є для неї «батьківською хатою». Суд першої інстанції не звернув увагу та не дав оцінки тій обставині, що у висновку № 1847/1848 від 12.06.2019 року, який був наданий за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи, проведеної Донецьким науково - дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України є зазначеним, що згідно даних технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 18.08.2006 року встановлено, що в будинку фактично існують три ізольовані кімнати (прим. 2 площею 21,1 кв. м, прим. 3 площею 11, 4 кв.м, прим. 4 площею 9,0 кв.м). Відповідно до часток співвласників (7/8 та 1/8) визначити порядок користування житловим будинком, як і розподіл, неможливо, але при цьому можливо надати на розсуд суду єдиний (без виконання перепланування) варіант порядку користування будинком на дві частини: - квартира № 1 - прим. 4 площею 9,0 кв.м співвласник ОСОБА_1 (усього 9,0 кв.м); - квартира № 2 - прим. 3 площею 11, 4 кв.м, прим. 2 площею 21,1 кв.м. співвласник ОСОБА_2 (усього 32, 5 кв. м); приміщення загального користування: прим. 1 - вітальня площею 15,9 кв. м, прим. 5 - коридор площею 7, 2 кв. м, прим. 6 - санвузол площею 4, 9 кв. м, прим. 7 - котельна площею 3, 9 кв. м. (а.с.147-148). Цей варіант порядку користування спірним будинком і був запропонований до уваги суду судовим експертом відповідно до додатку № 1 до судової експертизи ( а.с.150) як єдиний можливий без перепланування.

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ст.365 ЦК України). Залежно від обставин, на обґрунтування позову можливе на вибір вказати тільки одну з підстав або всі три одночасно. Як роз`яснив Верховний суд України у Постанові від 23.11.2016 року № 6-1943цс16 «право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Посилання відповідачки на те, що вона є розлученою, що у неї немає іншого житла на праві приватної власності, вона вимушена винаймати житло, проте бажає жити у батьківській хаті, де має частку у праві власності не є спростованими. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог - не доведено неподільності спірного майна та неможливості спільного володіння та користування цим майном, це певною мірою підтверджує і проведена судова експертиза. Колегія суддів враховує тут і практику Великої палати ВС, що знайшла своє відображення у постанові від 18.12.2018 № 908/1754/17.

За таких обставин колегія суддів судової палати вважає доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні у оскаржуваній частині - такими, що знайшли своє підтвердження у матеріалах справи - а з огляду на зміст приписів п. 2 ч. 1 ст. 374 та ст. 376 ЦПК колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення змінити, скасувавши його у частині припинення права спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та у частині присудження на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 12 125 грн. 00 коп. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області на який їх було внесено ОСОБА_2 , визнання права власності ОСОБА_2 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , визначення розміру стягнення судових витрат.Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог в цій частині. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції змінено та скасовано в частині, то сплачені апелянтом при поданні апеляційної скарги 1155 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за винятком пропорційно обрахованих витрат позивачки на подання позову - з огляду на задоволену частину позовних вимог, що були вирішені судовим рішенням та не були оскаржені 1155,00 - ((2500,00 х 704.80) /(12125+2500))=1034 гривні 53 копійки.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 липня 2019 року змінити, скасувавши його у частині припинення права спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та у частині присудження на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 12 125 грн. 00 коп. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області на який їх було внесеноОСОБА_21 , визнання права власності ОСОБА_2 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , визначення розміру стягнення судових витрат.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог щодо припинення права спільної власності ОСОБА_1 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та у частині присудження на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 12 125 грн. 00 коп. з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Луганській області на який їх було внесеноОСОБА_2 , визнання права власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) судові витрати у розмірі 1034 гривні 53 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді