Справа № 454/3363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на корись відповідачки на утримання неповнолітньої дочки з 1/4 частини його заробітку (доходу) на 1000грн. щомісячно та надалі із заявою про зміну предмета і підстав позову та просив зменшити розмір аліментів до 1/8 частини його заробітку (доходу).

Позов мотивовано наступним.

Рішенням суду від 06.02.2007р. з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .

На час розгляду справи він працював в м.Червоноград, мав постійний дохід.

Однак 19.11.2009р. він був звільнений за власним бажанням та по даний час не працевлаштувався, його заробіток нестабільний та незначний. Крім того, у нього на утриманні є батьки пенсійного віку, які отримують мінімальну пенсію, яку витрачають на його лікування, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів.

Крім сплати аліментів він постійно допомагав дочці, дарував подарунки, надавав кошти на додаткове утримання.

Відповідач вдруге одружилася та проживає з чоловіком, який працевлаштований, а тому, в порівнянні з ним, матеріальний стан останньої покращився.

Його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі близько 1000грн. на місяць.

Позивач подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки позивач не виконує свої зобов`язання щодо утримання дочки, має заборгованість зі сплати аліментів.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звернула увагу, що позивач не надав доказів, що не працює з незалежних від нього причин, не надав доказів про розмір його доходу та погіршення його майнового стану, не надав доказів того, що його батьки перебувають на його утриманні.

Також. вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, так як в неї на утриманні є ще двоє малолітніх дітей.

Добровільно додаткової допомоги позивач ніколи не надавав.

Крім того, спосіб стягнення аліментів може бути змінено лише за заявою стягувача.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 06.02.2007р. присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , аліменти на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітної плати на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дане рішення звернуто до примусового виконання, що стверджується виконавчим листом від 06.02.2007р.

Згідно витягу з трудової книжки, ОСОБА_1 19.11.2009 ІНФОРМАЦІЯ_1 . звільнений з роботи за власним бажанням.

Згідно розрахунку, станом на 29.11.2018р. заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки складає 101974,04грн.

Згідно квитанцій про приймання поштового переказу та фіскальних чеків, позивач перевів на користь ОСОБА_6 аліменти на загальну суму 12000грн.

Згідно довідки №824 від 24.10.2018р., позивач проживає разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами та здійснює догляд за ними.

Також, з представлених позивачем витягів з історії хвороби встановлено, що в позивача виявлено захворювання колін та кистей.

Разом з тим, з довідки №810/02-28 від 26.10.2018р., довідки №170 від 23.11.2018р., свідоцтв про народження, встановлено, що відповідач ОСОБА_7 , проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною чотирьох років без збереження заробітної плати.

Виходячи з положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При стягненні аліментів з відповідача на підставі рішення суду від 06.02.2007р. судом було враховано положення ст.182 СК України в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин.

В свою чергу за змістом частини першої статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дані положення закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, так як в нього відсутні хронічні захворювання, які можуть бути перешкодою для його працевлаштування, він є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Покликання позивача на те, що він утримує своїх батьків також не підтверджено жодними доказами. Окрім того, суд враховує, що батьки останнього забезпечені пенсією.

Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та стягувача (першої дружини).

Також, відповідачка утримує двох малолітніх дітей, окрім спільної дочки сторін, що не може свідчити про покращення її матеріального стану, як зазначив позивач.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду або ж зміни способу їх стягнення.

Крім того, позивач подав заяву про зміну предмета та підстав позову, а також свої медичні документи вже після закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду, чим не дотримано вимог ст.ст.49, 83 ЦПК України.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання дочки, в розмірі визначеному рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів не має.

З огляду на зазначене. Позов задоволенню не підлягає, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 . місце проживання: с.Перемисловичі, Сокальський район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .Низи, Сокальський район АДРЕСА_2 Львівська область.

Повне судове рішення складено 03.10.2019 року.

Головуючий: М. Я. Адамович