Провадження № 22-ц/801/1571/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 рокуСправа № 127/14633/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Оніщука В.В.,Денишенко Т.О.

при секретарі Богацькій О.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - фізична особа -підприємець ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду від 15.05.2019 року,ухвалене в приміщенні Вінницького міського суду під головуванням Венгрин О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди приміщень,-

В с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,що витікав з договору оренди нежитлового приміщення. Зазначив, що 17.07.2015 року між сторонами у справі укладено договір оренди частини приміщень, площею 284,7 кв. м. по АДРЕСА_1 для ведення підприємницької діяльності (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_4),що набрав чинності з моменту підписання та строком дії до 17.06.2018 року, зі щомісячною сплатою орендної плати не пізніше 25 числа кожного місяця за період з 17.09.2015 року по 17.092016 року в розмірі 39582 грн. на місяць, що еквівалентно 1800 доларів США та по 43 980 грн. щомісячно у період із 17.09.2016 року по 17.06.2018 року. Посилаючись на невиконання відповідачкою умов договору просив стягнути заборгованість за даним договором за період з 01.02.2016 року по 01.06.2016 року у розмірі 178884 грн.(еквівалент 7200 доларів США),пеню в розмірі 0,5 % розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення за період з 01.02.2016 по 17.06.2016 року складає 79573,58 грн. 17.04.2016 року відповідачем було написано заяву про дострокове розірвання договору оренди з 17.06.016 року ,а тому згідно умов договору ,просив стягнути з відповідачки штраф в розмірі 294413,25 грн.(еквівалент 11 850 дол. США).Відтак ,просив стягнути з відповідачки 7200 доларів США боргу,79573,58 грн. пені ,11850 доларів США штрафу.

Справа судом розглядалась неодноразово.

Скасовуючи попередні рішення судів у справі Велика Палата Верховного Суду щодо застосування судом положень ст.ст.638,640,795 ЦК України зазначила , що фактом початку та припинення правовідносин є підписання акту приймання - передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Сторони можуть установити й інший момент відліку строку ,однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти в договорі оренди. Оскільки в матеріалах справи немає відповідних актів приймання -передачі частини споруди орендарю ,а також повернення спірного майна позивачу, визначальним для правильного застосування положень статті 629 і ч.2 ст.795 ЦК та стягнення орендної плати є встановлення періоду фактичної можливості користування орендованим приміщенням відповідачкою ,а не самі по собі її вимоги про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням.

Рішенням Вінницького міського суду від 15.05.2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором оренди приміщень від 17.07.2015 р.: заборгованість по орендній платі в розмірі 178884 грн;79573,58 грн . - пені; 294413 ,25 грн. - штрафу ,а також стягнуто 5528,72 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що суд не виконав вимоги ст.417 ЦПК України і не виконав вказівки Великої палати Верховного Суду, не встановив що акт прийому-передачі приміщення по АДРЕСА_1 не був підписаний. ОСОБА_1 не звільнив приміщення, воно їй не було передано для ведення підприємницької діяльності, у зв`язку з цим вона вимушено написала повідомлення про дострокове розірвання договору. Оскільки відсутня її вина в достроковому розірванні договору оренди, підстави для стягнення штрафу відсутні. Фактично в кафе було проведено два заходи: день народження сина позивача та поминальний обід. Вважають, що відсутні підстави для сплати боргу за договором оренди, оскільки орендоване приміщення по АДРЕСА_1 , як зазначено в п. 1.1. договору, відповідачу не було передано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним і обгрунтованим , а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі ,перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає не повністю.

Правовідносини з найму (оренди) будівлі регулюються положеннями параграфів 1 та 4 Глави 58 ЦК України ,а також загальними положеннями про зобов`язання та договір, передбаченими Главами 47-49,50-52 ЦК України.

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено ,що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а ст.629 ЦК передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 759, ч. 1 статті 761, ч. 1 статті 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.2 ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 765 ЦК наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму ,а згідно статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Частиною третьою ст.653 ЦК України встановлено ,що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно зі статтею 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України).

Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України та умовами договору.

Згідно ст. 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 524 ч. 2 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. При цьому, відповідно до ст. 533 ч. 2, 3 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ,зареєстрованого в реєстрі 08.05.2003 року є власником 1/50 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , площею 571 кв. м, право власності на яке цього ж дня зареєстроване за позивачем у ВООТБІ (а. с. 220, 221 т.1). В матеріалах справи є експлікація і план-схема приміщення по АДРЕСА_1 станом на 29.07.2005 р.( а. с. 161-162 т.1)

17.07.2015 року між ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди нежитлових приміщень ,площею 284,7 кв. м, що складаються з: приміщень №№ 4, 5, 6, 7, 17, 18, 22, 24, 28, 30, 31 в будівлі, позначеній на плані літерою "А" на І поверсі по АДРЕСА_1 . Згідно вказаного договору орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування зазначені приміщення ,а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату, а після припинення цього договору повернути орендоване майно та приміщення орендодавцеві в належному стані. (п.1.1 договору). Згідно п.1.3 договору приміщення для більярду,бару,кухні,банкетної зали,VIP кімнати та сауни надаються для використання орендарем у підприємницькій діяльності.

Відповідно до п.2.1.4 договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату не пізніше 25 числа поточного місяця за попередній місяць,а згідно пунктів 2.1.5 та 2.1.6 сплачувати у встановлені чинним законодавством України строки платежі за послуги з обслуговування приміщень:водопостачання,електроенергію та ін.,а після припинення договору повернути орендоване приміщення та майно орендодавцеві в належному стані,згідно акту приймання - передачі. Відповідно до п.2.2.2 орендодавець зобов`язується передати приміщення та майно орендареві до 17.10.2018 року в належному стані. При цьому приміщення та майно оглянуті орендарем особисто до підписання цього договору,істотних недоліків ,які перешкоджали б використовувати приміщення та майно за призначенням під час його огляду не виявлено. Передача приміщень оформлюється актом прийняття - передачі із зазначенням технічного стану приміщень,наявного обладнання,інвентарю та іншого майна ,що належить орендодавцю і передається разом із приміщеннями. Акт підписується сторонами,по одному примірнику акта знаходиться у кожної сторони.

Відповідно до п. 3.1. договору орендар за користування орендованим приміщенням та майном сплачує орендну плату. Згідно п. 3.1.1 договору розмір орендної плати за перший рік оренди (з 17.09.2015 р. по 17.09.2016 р.) складає 39582,00 грн. в місяць, що еквівалентно 1800 дол. США по курсу НБУ на день проведення розрахунку, при збільшенні курсу долара до гривні більш ніж 0,5%, орендна плата перераховується по курсу НБУ станом на день розрахунку. Пунктом 3.2. договору встановлено, що орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря щомісячно до 25 числа поточного місяця. Орендна плата за останній місяць дії договору сплачується наперед (п. 3.4 договору). Оплату водопостачання та електроенергії згідно лічильників орендар проводить щомісячно окремо від орендної плати (п. 3.1.1 абз. 2 договору). Орендна плата за останній місяць дії договору сплачується наперед (п. 3.4 договору).

Згідно п.п. 4.4.1 договору сторона, яка достроково розриває договір, зобов`язана сплатити іншій стороні 25% орендної плати за кожен місяць пропорційно часу, що залишився до закінчення строку дії договору оренди. Дані умови розповсюджуються на сторону, з вини якої розривається договір. Про розірвання договору інша сторона письмово попереджається за два місяці (п. 5.3. договору).

Згідно п. 6.1. договору оренди від 17.07.2015 року договір вступає в силу з дня підписання і діє до 17.06.2018 р.

Зазначений договір оренди є дійсним, оскільки рішенням суду у справі №127/15239/16-ц ,що набрало законної сили, ФОП ОСОБА_2 відмовлено у позові про визнання його недійсним .

Встановлено, що ОСОБА_2 17.07.2015 року сплатила ОСОБА_1 орендну плату за період з 17.07.2015 р. по 17.08.2015 р. в розмірі 39582 грн, що еквівалентно 1800 дол. США, та за період з 17.05.2018 р. по 17.06.2018 р. в розмірі 43980,00 грн, що еквівалентно 2000 дол. США, що вбачається з розписки (а.с. 155 т. 1) Згідно довідки за період з 03.12.2015 року по 31.05.2016 року по кафе ОСОБА_2 використовувалась вода , електроенергія та проводилась оплата. ФОП ОСОБА_2 отримала висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02.-04/55870 від 17.12.2015 р. на право здійснення підприємницької діяльності.

17.04.2016 р., ФОП ОСОБА_2 направила ОСОБА_3 попередження , яким доводить до відома останнього , що розриває договір оренди приміщення з 17.06.2016 р. (червня 2016 р.)10.05.2016 р. ФОП ОСОБА_2. (адреса господарської діяльності: кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4 " по АДРЕСА_1 ) розпломбувала реєстратор розрахункових операцій, заводський № ПБ57714119, з причини зняття з реєстрації. (а.с. 35 т. 2)

01.06.2016 р. ФОП ОСОБА_2. направила ОСОБА_1 вимогу про усунення перешкод в користуванні орендованими приміщеннями, в якій ОСОБА_2 вказує на те, що договором оренди приміщень від 17.07.2015 р. укладеним між нею - ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , їй було передано в строкове платне користування частину приміщень по АДРЕСА_1 , а саме в будівлі А на першому поверсі: №№4, 5, 6, 7, 17, 18, 22, 24, 28, 30, 31, площею 284,7 кв. м. На виконання договору нею станом на 01.06.2016 р. сплачено орендну плату. Орендоване приміщення нею використовувалось за призначенням, зазначає, що йдеться про оздоровчо-розважальний комплекс "ІНФОРМАЦІЯ_4".Аналогічну інформацію містить відповідь ФОП ОСОБА_2 від 07.06.2016 р. на вимогу ОСОБА_1 від 03.06.2016 року.

21.05.2016 р. в приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4" по АДРЕСА_1 здійснювався демонтаж та складування внутрішнього оздоблення приміщення.

03.06.2016 р. ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 вимогу про сплату неустойки за дострокове розірвання договору оренди в розмірі 11900 дол. США ,що отримана ОСОБА_2

04.06.2016 р.

09.06.2016 р. ОСОБА_1 направив вимогу ОСОБА_2 про необхідність сплати заборгованості по орендній платі з 01.02.2016 р. по 01.06.2016 р. в розмірі 7200 дол. США.

13.06.2016 року ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , про необхідність надання доступу до приміщення по АДРЕСА_1 17.06.2016 року для здачі-прийняття приміщення з причини дострокове розірвання договору з 17.06.2016 року ,що отримане ОСОБА_2 16.06.2016 року.

17.06.2016 р. о 15-30 год. ОСОБА_1 отримав ключі від вхідних дверей приміщення по АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою ОСОБА_1 Цього ж дня ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складено акт про наявність несправностей, виявлених при передачі ключів від приміщення по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Управління Держспоживслужби у місті Вінниці №976 від 09.08.2016 р. на обліку Управління Держспоживслужби у м. Вінниці знаходиться оздоровчий комплекс з баром по вул. Р . Скалецького, 15 (орендар ФОП ОСОБА_2 ). (а. с. 229 т. 2)

26.12.2016 року ФОП ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_2 за 2015 р., дохід, отриманий ФОП від провадження господарської діяльності, складає (-12,41 грн.)

Постановляючи рішення у справі суд виходив із того, що спірний договір є дійсним ,а тому підлягає виконанню сторонами. Пунктами 2.5.4, 2.5.6 договору від 17.07.2015 р. сторони підтвердили, що умови договору зрозумілі і відповідають їх внутрішній волі; у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються оренди приміщення та майна, договір оренди від 17.07.2015 р. підписаний ФОП ОСОБА_2 без застережень щодо відсутності акту приймання-передачі орендованого майна ,будь-яких її вимог, адресованих ОСОБА_1 з вимогою щодо передачі майна в оренду та відсутності акту прийому-передачі ,суду не надано. Враховуючи, що відповідачка використовувала зазначені приміщення і розірвання вказаного договору достроково відбулось з вини ОСОБА_2 , суд задовольнив позовні вимоги у повному об`ємі.

Однак,із зазначеними висновками повністю погодитись не можна,оскільки вони здійснені без належної оцінки доказів та встановлення дійсних обставин ,що мають значення для справи ,зокрема тих ,на які звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові по даній справі від 16.05.2018 року .

Як вбачається , у матеріалах справи відсутні і жодною із сторін суду не надані докази належного виконання договору оренди приміщень насамперед орендодавцем в частині передачі ним орендованого майна орендарю заактом прийняття - передачі із зазначенням технічного стану приміщень,наявного обладнання,інвентарю та іншого майна ,що належить орендодавцю і передається разом із приміщеннями з підписами сторін , примірник якого повинен був бути у кожної із сторін ,оскільки жодна із них такого акту суду не надала. Проте встановлено, що ОСОБА_2 17.07.2015 року сплатила ОСОБА_1 орендну плату за період з 17.07.2015 р. по 17.08.2015 р. в розмірі 39582 грн.

Щодо строку передання приміщень в оренду,колегія суддів вважає,що строк,зазначений у п.2.2.2 договору ,згідно якого майно має бути передане в оренду до 17.10.2018 року, прописаний сторонами явно помилково ,оскільки договір укладений 17.07.2015 року ,а періоди і розміри орендної плати встановлені 3.1.1.та 3.1.2. договору - з 17.09.2015 року по 17.09.2016 року та з 17.09.2016 року по 17.09.2018 року. Таким чином ,наймодавець повинен був передавати майно за актом прийому-передачі в оренду не до 17.10.2018 року ,а, принаймні ,в строк після укладення договору та до 17.09.2015 року .Проте таких доказів позивач не надав.

Відтак ,необхідно констатувати порушення п.п.2.2.2 вказаного договору оренди орендодавцем, оскільки відповідно до ст.765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму ,а отже відбулось прострочення кредитора.

Разом із тим, колегія суддів вважає,що відповідач ФОП ОСОБА_2 вчасно не застосувала своє право на застосування наслідків порушення договору оренди позивачем, передбачених ст.766 ЦК України , оскільки якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Встановлено, що ОСОБА_2 безпосередньо після укладення договору не зверталась до відповідача з вимогами передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою або не відмовилася від договору найму з вимогою відшкодування завданих йому збитків.

У той же час , зазначене не може свідчити про порушення нею цього договору та про відсутність у неї права вчиняти такі дії в строк аж до передачі їй орендованих приміщень в порядку ,передбаченому договором ,тобто ,за актом прийому - передачі .

Натомість , як вбачається з матеріалів справи ,вона приступила до здійснення ремонтних та оздоблювальних робіт , сплачувала частково орендну плату та здійснювала платежі за послуги з обслуговування приміщень: водопостачання, електроенергію та ін.,тобто , до виконання своїх обов`язків за договором.

Оскільки на виконання вимог ст. 795 ЦК та п. п .В п.2.2.2. договору оренди приміщення ФОП ОСОБА_2 передано не було і докази зворотнього у суду відсутні , а договір оренди не містить іншого моменту відліку початку строку виникнення правовідносин оренди , висновки суду про те, що договір був достроково розірваний ФОП ОСОБА_2 і з її вини ( а не застосовані нею наслідки порушення договору орендодавцем в частині не передання майна за актом ) не відповідають дійсним обставинам справи ,а відтак відсутні підстави для застосування наслідків ,передбачених п.4.1.1 договору у вигляді неустойки.

Разом із тим, аналізуючи докази ,які достовірно вказували б на встановлення періоду фактичної можливості користування орендованим приміщенням відповідачкою ,колегія суддів виходить із того, що сторонами надавались суперечливі докази щодо використання даних приміщень відповідачкою, проте не заперечувалось здійснення у приміщенні певних ремонтних робіт. В той же час ,в матеріалах справи міститься довідка ПрАТ «Вінницький завод фруктових концентратів і вин» про використання по кафе ОСОБА_2 води та електроенергії.(а.с.22 т.2), згідно якої фактичне використання нею ресурсів, по яких проводилась оплата, відбувалось з 03.12.2015 року по 31.05.2016 року ,а тому вказаний період найбільш достовірно встановлює період фактичної можливості користуватись орендованими приміщеннями і виникнення обов`язку сплати орендної плати відповідачеві та припинення правовідносин оренди.

Відтак, обставини справи і висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Враховуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за період з 01.02.2016 року по 01.06.2016 року та припинення ФОП ОСОБА_2 підприємницької діяльності з26.12.2016 року та фактичне користування по 16.06.2016 року ,стягненню на його користь із ОСОБА_2 підлягає орендна плата за вказаний період за розцінками першого року оренди ,що складає відповідно до умов договору : 39582 грн. за місяць,що еквівалентно 1800 доларів США за курсом НБУ на день проведення розрахунку ( тобто за курсом 21,99 грн. за 1 долар США) ,а станом на 27.09.2019 року (за збільшеним курсом на день розрахунку - 24,19 грн. США за 1 долар США, що більше 0,5% ),а тому стягненню підлягає за 4 місяці Х 1800 доларів =7200 доларів х 24,19 грн. = 174 178 грн. і 960 доларів х 24,19 = 23222,4 грн, а всього = 197400 грн.

Також підлягає стяненню пеня в розмірі 0,5 % розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення від розміру орендної плати :

за лютий з 26.02.2016 року по 06.07.2016 року = 132 дні х 0,5% від 39 582 грн.=197,91 грн.х132 =26 124,12 грн.;

за березень 2016 року з 26.04. по 06.07.2016 року =72 дні х на 0,5 від 39 582 грн.=197,91 х 72=14249,52 грн.;

за квітень 197,91 х43 =-8510,13 грн.,за травень 2016 року 197,91 х 11 днів =2177,01 грн.,а всього 51060,78 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити,оскільки за мало місце прострочення кредитора,що виключає застосування неустойки щодо орендаря ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.374,375,382-384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 15.05.2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди приміщень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором оренди приміщень від 17.07.2015 року заборгованість по орендній платі в розмірі 197400 грн. та 51060,78 пені за прострочення сплати орендної плати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 ).

Головуючий: С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

Т.О. Денишенко