Справа № 317/2591/19
Провадження № 2/317/1036/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка являється спадкоємцем першої черги як донька померлої. Заповіту ОСОБА_2 не залишала.

Протягом шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2019 їй відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «Д», літню кухню літ. «Е», погріб з шийкою літ. «пг», навіс літ. «В», вбиральню літ. «Г», погріб літ. «пг1», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, водопровід № 3, басейн № 4.

Позивачка до суду не з`явилась, представник позивача надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Просить провести розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У строк, встановлений ухвалою суду від 07.08.2019, пояснення щодо позову на адресу суду не надіслав. Надав лист, відповідно до якого повідомив, що прийняти участь у розгляді справи не має можливості, просить розглянути справу без його участі. Заперечення до позовної заяви відсутні.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.12.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1469 (а.с. 6).

Факт родинних відносин між позивачкою і померлою підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданим 06.03.1967 Виконкомом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 18, де матір`ю вказано ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 06.10.1984 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 35, ОСОБА_3 після укладення шлюбу з ОСОБА_4 присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 184(2019), наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла ОСОБА_1 , про що нею складено заяву, зареєстровану 05.07.2019 за № 581 (а.с. 31).

Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлої. Спадщину, відкриту після смерті матері, прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивачки, спадкоємців після померлої ОСОБА_2 немає.

При оформленні ОСОБА_1 своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок.

Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 05.07.2019 вих. № 647/02-31, позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок (а.с. 32).

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.

У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК».

Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно з Випискою із по господарської книги особовий рахунок № НОМЕР_4 від 07.06.2019 № 979, користувачем житлового будинку в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 80, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93), третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області 69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «Д», літню кухню літ. «Е», погріб з шийкою літ. «пг», навіс літ. «В», вбиральню літ. «Г», погріб літ. «пг1», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, водопровід № 3, басейн № 4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Яркіна