САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/737/19
Провадження №2/726/229/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Проскурняк І. Г., за участю секретаря судових засідань: Богонос Г. Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором.

В позові посилається на те, що в січні 2018 року, позивач ОСОБА_1 домовився з його знайомою ОСОБА_2 про те, що остання допоможе йому підшукати для придбання у власність земельну ділянку по вул. Хотинській АДРЕСА_1 магазину «Епіцентр» для здійснення останнім підприємницької діяльності. ОСОБА_2 погодилась, однак попросила ОСОБА_1 надати їй за виконання такої роботи грошові кошти, на що він погодився. У випадку неможливості виконати свої зобов`язання, ОСОБА_2 грошові кошти обіцяла повернути. 25 січня 2018 року, позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, передачу яких вони оформили письмовою розпискою, що була власноручно складена та підписана ОСОБА_2 Передачу коштів сторони оформили борговою розпискою, оскільки ОСОБА_2 відмовилась укласти із позивачем письмовий договір про надання послуг, оскільки вона у 2017 році припинила свою господарську діяльність в якості фізичної особи-підприємця. Крім цього, це відповідало домовленості сторін про необхідність повернення коштів ОСОБА_2 у випадку неможливості виконати взяті на себе зобов`язання. В подальшому ОСОБА_2 попросила надати їй додаткові кошти для виконання обумовленої роботи, у результаті чого 20 лютого 2018 року, позивач надав відповідачці ще 3700 (три тисячі сімсот) доларів США, що сторони оформили ще одною письмовою розпискою, що була власноручно складена та підписана ОСОБА_2 . Дані письмові розписки у випадку належного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, повинні були бути повернуті їй в оригіналі.

Вказує, що до квітня 2018 року, ОСОБА_2 так і не вчинила жодних дій в інтересах ОСОБА_1 , отримані грошові кошти використала на власний розсуд, у зв`язку із чим позивач звернувся до ОСОБА_2 із вимогою про повернення йому даних грошових коштів. Оскільки у розписці про отримання першої суми коштів 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США не було передбачено строк їх повернення, 25 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 надіслав відповідачці ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів отриманих нею за розпискою від 25 січня 2018 року, в якій зазначив, що кошти необхідно повернути в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США шляхом їх передачі готівкою за місцем проживання позивача, а саме: АДРЕСА_2 , протягом 7 (семи) днів з моменту отримання даної вимоги, але не пізніше 15 травня 2018 року. Дану вимогу про повернення коштів відповідачка ОСОБА_2 особисто отримала 28 квітня 2018 року, що підтверджується рекомендаційним повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, в зазначений у вимозі строк відповідачка отримані грошові кошти не повернула, як не повернула їх і на момент подання даної позовної заяви, вона безпідставно користується ними по сьогоднішній день. Спочатку вона повідомляла, що використала ці кошти і у неї немає можливості для їх повернення, обіцяла повернути гроші пізніше, а згодом взагалі почала уникати спілкування з ОСОБА_1 , не відповідає на телефонні дзвінки ОСОБА_1 , чим порушує його права.

Зазначає, що так як відповідачка коштів не повернула, а сума, яка підлягає поверненню, складає 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, то в гривневому еквіваленті сума заборгованості (згідно офіційного курсу НБУ станом на день подачі позову) становить суму 67704 грн. 42 коп. Таким чином, у позивача також виникло право вимагати від відповідачки проценти за користування його грошовими коштами у розмірі 3% річних за весь час користування цими грошовими коштами з дня настання строку повернення, тобто з 06 травня 2018 року, що становить суму 66,98 дол. США (гривневий еквівалент 1813 грн. 93 коп.) відповідно до розрахунку: (3% х 2500 дол. США х 326 днів прострочення) / 365 днів = 66,98 дол. США. 66, 98 дол. США х 27,0818 (офіційний курс НБУ) = 1 813,93 грн. Щодо грошових коштів, отриманих відповідачкою за розпискою від 20 лютого 2018 року в сумі 3700 (три тисячі сімсот) доларів США, то сума, яка підлягає поверненню, у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на день пред`явлення позову становить 100202 грн. 54 коп. Так само у позивача виникло право вимагати від відповідачки проценти за користування цими коштами в розмірі 3% річних за весь час користування грошима - за 209 днів прострочення з дня настання строку їх повернення, тобто з 01 вересня 2018 року, що становить суму 1721,32 грн. (63,56 дол. США) відповідно до розрахунку: (3% х 3700 дол. США х 209 днів прострочення) / 365 днів = 63,56 дол. США. 63,56 дол. США х 27,0818 (офіційний курс НБУ) = 1 721,32 грн. Таким чином, загальна сума грошових коштів, які повинна повернути відповідачка ОСОБА_2 , становить 6200 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить суму 167906,96 (сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот шість) грн. та три проценти річних за прострочення виконання зобов`язань в сумі 130,54 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 3535 (три тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн. 25 копійок.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 6200 (шість тисяч двісті) доларів США (що станом на день подачі позову становить гривневий еквівалент в сумі 167906 грн. 96 коп.), а також 130 доларів США, процентів за користування грошовими коштами (що станом на день подачі позову становить гривневий еквівалент в сумі 3525 грн. 25 коп.), а всього 6330,54 доларів США. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 2098,43 грн. та витрати на правову допомогу по справі в сумі 17567,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 і його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, а також надала суду пояснення в яких вказала, що брала у ОСОБА_1 грошові кошти не з метою позики, а для виконання робіт по підшукуванню та оформленню права власності на земельну ділянку, на ОСОБА_1 також зазначила, що спочатку вона взяла кошти в сумі 1200 доларів для виконання топографічного знімку місцевості, а потім ще 2500 доларів для подальшого виконання робіт по оформленню технічної документації. Також звернула увагу суду, що всього нею було отримано від ОСОБА_1 3700 доларів США, які вона погодилась повернути, однак пізніше, оскільки на момент вимоги в неї не було коштів.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, оскільки в даному випадку існують інші правові відносини не пов`язані з позикою грошових коштів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розписки від 25.01.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дві тисячі п`ятсот доларів США, в чому розписалась. (а.с. 7).

Згідно з розпискою від 20.02.2018 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала позику від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі три тисячі сімсот доларів США, до вересня 2018 року. (а.с. 8).

У відповідності до вимоги від 25.04.2018 року, ОСОБА_1 просить повернути отримані ОСОБА_2 дві тисячі п`ятсот доларів США, шляхом їх передачі готівкою за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги, але не пізніше 15 травня 2018 року. (а.с. 9).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримала повідомлення 28.04.2018 року. (а.с. 9).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На підставі викладеного вище, судом встановлено, що ОСОБА_2 безпідставно зберігає у себе належні ОСОБА_1 грошові кошти, відповідно до розписок від 25.01.2018 року та 20.02.2018 року, так як підстава, на якій вони були набуті, відпала, а також враховуючи той факт, що на вимогу останнього зазначені вище кошти ОСОБА_2 не повернула вчасно, а тому у ОСОБА_1 , відповідно до ст. 625 ЦК України, виникає право на повернення коштів з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому суд вважає, що позивач правомірно ставить питання про відшкодування йому судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2098,43 грн. та витрат на отримання правової допомоги в розмірі 17567,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, які необхідно стягнути з останнього.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 625, 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 6200 (шість тисяч двісті) доларів США (що станом на день подачі позову становить гривневий еквівалент в сумі 167906 грн. 96 коп.), а також 130 доларів США, процентів за користування грошовими коштами (що станом на день подачі позову становить гривневий еквівалент в сумі 3525 грн. 25 коп.), а всього 6330,54 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 2098,43 грн. та витрати на правову допомогу по справі в сумі 17567,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк