УХВАЛА

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 522/12277/16-ц

провадження № 61-17676ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юрасов Дмитро Сергійович, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2019 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 травня 2019 року, здана до поштового відділення зв'язку 25 вересня 2019 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 травня 2019 року він отримав 26 серпня 2019 року, проте на підтвердження вказаного не надає належних та допустимих доказів.

Статтею 390 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази.

Таким чином, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідні докази, які підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтею 185, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 травня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 жовтня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть передбачені законом наслідки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Жданова