Справа № 2/303/1720/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

секретар Варга Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 19.10.2002 року. 05.04.2011 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано.

20.01.2018 року позивач вдруге одружилася з громадянином Чеської Республіки ОСОБА_3 , змінивши своє прізвище отримане після державної реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.01.2018 року

06.01.2004 року в шлюбі у позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_7 , у свідоцтві про народження якої відповідач ОСОБА_2 записаний батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 26.01.2004 року, копія якого додається.

Донька ОСОБА_7 , згідно вищевказаного заочного рішення суду, залишена на вихованні у матері. Місце проживання доньки ОСОБА_7 , які і місце проживання позивача, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 03.03.2018 року, та даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 з 2009 року постійно проживає окремо від позивача та їх доньки за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а у відповідності до ч.2 даної статті розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, зокрема, не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій закріплені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки, зокрема, у відповідності до: ч.1 - зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; ч.2 - зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; ч.3 - зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 , не зважаючи на вищевказані обов`язки, закріплені Сімейним кодексом України, не будучи звільненим від таких обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , з 2009 року ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своєї дитини та піклування про її всебічний розвиток.

Також відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки, заборгованість по їх сплаті, станом на 31.12.2018 року, складає 45420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів виданим Мукачівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління у Закарпатській області від 11.01.2019 року.

У випадку ухилення, зокрема, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини він може бути позбавлені батьківських прав, у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків.

В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, від її представника ОСОБА_8 , надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 19.10.2002 року. 05.04.2011 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано.

20.01.2018 року позивач вдруге одружилася з громадянином Чеської Республіки ОСОБА_3 , змінивши своє прізвище отримане після державної реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.01.2018 року

06.01.2004 року в шлюбі у позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_7 , у свідоцтві про народження якої відповідач ОСОБА_2 записаний батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 26.01.2004 року, копія якого додається.

Донька ОСОБА_7 , згідно вищевказаного заочного рішення суду, залишена на вихованні у матері. Місце проживання доньки ОСОБА_7 , які і місце проживання позивача, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 03.03.2018 року, та даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Також відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 19.07.2019 року № 715/01-32/5899 орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду № 3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Факт ухилення батька/матері/ від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами/актами, листами, тощо/, а також показаннями свідків (п.7 Постанови ПВСУ).

Враховуючи вище наведене, а також той факт, що відповідач визнає позовні вимоги суд вважає за доцільне позов задоволити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263, 254, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 143, 164, 165, 166, Сімейного кодексу України, суд заочно,-

Р І Ш И В :

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 батьківських прав стосовно доньки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2019 року

Головуючий В.М. Довжанин