Справа № 473/3339/19
РІШЕННЯ

іменем України

"10" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі

головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 21 вересня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 17 600 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30 % річних від суми заборгованості.

З 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 34,8 % річних, з 01 квітня 2015 року - до 43,2 % річних, а з 01 липня 2016 року - зменшено до 42 % річних.

В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (пеню, штрафи).

Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2019 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 34 074,36 грн., в тому числі:

- заборгованість по кредиту - 19 845,04 грн.;

- заборгованість по простроченому кредиту - 2 863,22 грн.;

- нарахована пеня за прострочення зобов`язання в розмірі 9 167,32 грн.;

- нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн.;

- нараховані штрафи в загальному розмірі 2 098,78 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказуючи на те, що починаючи з 16 липня 2019 року вона сплатила банку значну частину боргу, що не враховано позивачем, а тому просила врахувати сплачену суму під час стягнення з неї заборгованості. Також вказувала на те, що нарахована позивачем неустойка є надто завищеною, а тому підлягає зменшенню.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 21 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи - АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з ОСОБА_1 кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до договору, банк надав ОСОБА_1 кредит за тарифним планом кредитних карток «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 17 600 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,5 % на місяць (30 % річних).

З 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 2,9 % на місяць (34,8 % річних), з 01 квітня 2015 року - до 3,6 % на місяць (43,2 % річних).

01 липня 2016 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку «Універсальна Gold» (взамін картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду») з встановленим на ній кредитним лімітом та зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 3,5 % на місяць (42 % річних), щорічну комісію за обслуговування кредиту - 500 грн. та членський внесок за участь в GoldКлубі - 20 грн./місяць.

В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил).

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (пеню в розмірі 0,24 % від суми боргу щоденно (з 01 липня 2016 року - 0,233 % від суми боргу щоденно)) + 50 грн. на місяць (в разі виникнення прострочення понад місяць та на суму від 100 грн. - +100 грн. на місяць), а також при порушенні грошових зобов`язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості).

Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже відповідачка, підписавши 21 вересня 2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, отримавши кредитну картку та почавши користуватися кредитними коштами, приєдналася та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушувала умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальника, станом на 16 липня 2019 року заборгованість по кредиту становить 19 845,04 грн., заборгованість по простроченому кредиту - 2 863,22 грн.

Заборгованість по процентам була погашена за рахунок застосування банком договірного списання коштів в розмірі нарахованих процентів з рахунку позичальника відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил.

Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів нараховується пеня, а також штрафи у розмірах, визначених цими Умовами.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15.

Оскільки угодою сторін передбачено застосування двох видів пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За встановлених обставин правильним є нарахування лише одного виду неустойки, яку, враховуючи обставини справи, суд обраховує у виді штрафу.

Розрахунок штрафу становить: фіксована частина - 500 грн. + процентна складова - 1 135,41 грн. (22 708,26 грн. (загальний розмір боргу) х 5%).

Проте, з досліджених в судовому засіданні платіжних документів вбачається, що після 16 липня 2019 року відповідачка здійснила ряд проплат по кредитному договору на загальну суму 5 901,50 грн. (21 серпня 2019 року - 1 501,50 грн.; 30 серпня 2019 року - 1 000 грн.; 05 вересня 2019 року - 800 грн.; 06 вересня 2019 року - 400 грн.; 24 вересня 2019 року - 2 200 грн.) і ця сума зарахована на погашення боргу по кредитному договору (проте з об`єктивних причин не відображена в розрахунку та виписці по рахунку).

Згідно п. 2.1.1.4.10 Умов та правил, кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредитному договору, направляються на погашення заборгованості в наступній черговості: штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8.1, 2.1.1.16.1 цих Умов; комісій; пені згідно розділу 2.1.1.12.6.1 цих Умов; відсотків по овердрафту; тіла овердрафту; штрафів згідно розділів 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 цих Умов; простроченого тіла кредиту; відсотків до сплати по кредиту; тіла кредиту до оплати.

Таким чином, з врахуванням черговості погашення заборгованості, сплачена відповідачкою сума підлягає наступному розподілу: 1 635,41 грн. - на оплату штрафів; 2 863,22 грн. - на оплату заборгованості по простроченому кредиту; 1 402,87 грн. - на оплату заборгованості по кредиту.

Таким чином, станом на 16 липня 2019 року залишок заборгованості по кредитному договору (заборгованість по кредиту) становить 18 442,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 039,65 грн. судового збору (1 921 грн. (сплачений судовий збір) х 54,12 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 21 вересня 2013 року, що утворилася станом на 16 липня 2019 року, а саме, заборгованість по кредиту в розмірі 18 442 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні 17 копійок, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ), а також в повернення 1 039 (одну тисячу тридцять дев`ять) гривень 65 копійок судового збору, перерахувавши вказану суму на цей же рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв