Провадження № 2/679/383/2019
Справа № 679/1195/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Базарника Б.І.,
за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу №679/1195/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 02 серпня 1986 року у Славутському міському відділі ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №192. Від шлюбу сторони мають четверо дітей, але неповнолітньою дитиною є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що приблизно останніх 10 років у неї з відповідачем поступово почали погіршуватись шлюбні стосунки. Причиною цьому стало те, що відповідач фактично почав жити у своє задоволення, своїм особистим життям. Вказує, що подружні почуття одне до одного стали неприязними та що у них виникли різні погляди на спільне життя. Крім того, позивачка уже зверталась до суду з аналогічним позовом, але вирішила дати шанс для відповідача та збереження шлюбу. Ствердждує, що намагалась налагодити подружнє життя, проте, відповідач ніяких висновків не зробив та своє ставлення до позивачки та до сім`ї в цілому, не змінив. Зазначає, що більше року вони живуть окремо, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть.
Таким чином, оскільки перспектив для збереження сім`ї немає, просить строк для примирення не надавати. Позивачка вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам.
Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка в поданій заяві свої позовні вимоги підтримала, а відповідач такі вимоги визнав та зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу з позивачкою.
Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду від 21.08.2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 02.08.1986 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 02.08.1986 року у Славутському міському відділі ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №192.
У період шлюбу у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Спору про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю сторін, а також щодо визначення місця проживання дитини у сторін не має.
Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, який зберігати недоцільно. Таким чином, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати.
Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку з наведеним, та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 гривень (768,40/100*50=384,20).
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого нею судового збору.
Керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 88, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 259, 265 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 02.08.1986 року у Славутському міському відділі ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №192.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок сплаченого нею судового збору відповідно до квитанції №21 від 09.08.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі №679/1195/19:

Позивачка: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 18.01.2000 року);

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Б.І. Базарник