КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 366/762/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11420/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Тетервак Н.А., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 3 000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач є батьком їх спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18 квітня 2017 року було розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків та безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні їх дітей. Без належної матеріальної підтримки та допомоги відповідача утримувати дітей самостійно складно.

В даний час позивач працює на посаді медичної сестри Державної установи «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка НаціональноїАкадемії», та отримує в середньому 6 000,00 грн. на місяць. Однак даних коштів їй не вистачає для підтримання нормального рівна забезпечення дітей. Крім того, діти потребують додаткових витрат на відвідання творчих гуртків для їх розвитку. Домовитися з відповідачем про способи виконання ним батьківського обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей їй не вдається, тому просила суд стягнути аліменти (а.с. 1-2).

У відзиві на позовну заяву відповідач просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів (а.с. 26).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 3 000,00 (три тисячі) грн. в місяць, починаючи з 03 квітня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 23-25).

Не погодившись з рішенням районного суду, 25 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення просив його змінити та стягнути аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, починаючи з дня подання позову та до повноліття дітей (а.с. 36-41).

На обґрунтування скарги зазначив, що погоджується сплачувати аліменти, але суму 3 000,00 грн. фізично не може платити, оскільки є інвалідом другої групи, не працює та отримує пенсію в розмірі 2 099,00 грн. Враховуючи вказане, вважає за можливе сплачувати аліменти в розмірі 1/3 доходу, а за можливості у разі покращення матеріального стану буде сплачувати більше на утримання дітей.

Позивач не скористалася правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1, його представник - адвокат ПрацюкВ.Л. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 до суду не прибула, про час та місце розгляду справи апеляційним судом була сповіщена врученням повідомлення особисто, про що свідчить відмітка працівників пошти, та телефонограмою, яка забезпечує фіксацію такого повідомлення, тобто належним чином, про що у справі є докази (а.с. 56-61).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 червня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №28 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Згідно зі свідоцтвами про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, їхніми батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6, 7).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18 квітня 2017 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно з довідкою Іванківської селищної ради №882 від 05 березня 2019 року діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір'ю по АДРЕСА_1 і знаходяться на її повному утриманні (а.с. 9).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини 2 ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати (доходу) боржника.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 цього Закону та ст. ст. 194-197, 274 СК України.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному районним судом розмірі - 3 000,00 грн.

Так, згідно з довідкою №06/820 від 03 травня 2019 року, виданою Вишгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності з травня 2018 року по листопад 2018 року у сумі 2 042,76 грн. та з грудня 2018 року по квітень 2019 року у сумі 2 099,01 грн. (а.с. 27).

Випискою із акта огляду МСЕК від 15 липня 2013 року ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, встановлену безстроково з 05 липня 2013 року із зазначенням можливості працювати у спеціальних умовах, та згідно з посвідченням є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с. 38, 39).

Інших об'єктивних доказів наявності у позивача заробітку (доходу), рухомого або нерухомого майна, понесення позивачем значних витрат, а також перебування на його утриманні батьків чи інших дітей до суду не надано і судом таких не встановлено.

Тому, покладення на відповідача, який є непрацездатною особою з інвалідністю другої групи і щомісячно отримував лише пенсію по інвалідності у розмірі 2099.01 грн., обов'язку щомісячно сплачувати аліменти на дітей в розмірі 3000 грн. колегія суддів визнала таким, що суперечить вищенаведеним положенням законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей із 3 000 грн. до 1 000 грн., що складає 50 % отриманого відповідачем щомісячного доходу (пенсії по інвалідності). Визначивши саме такий розмір стягуваних аліментів, колегія суддів врахувала потреби позивача забезпечити власне існування та лікування наявних у нього захворювань, які підтверджуються наданими до суду медичними документами.

Проте таке рішення не позбавляє позивачку права заявляти про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів у випадку збільшення заробітку (доходу) відповідача, наявністю рухомого або нерухомого майна, понесення позивачем значних витрат, тощо.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення пункту 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів стягуваних із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменшивши їх розмір з 3 000 грн. до 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Дата складання повного судового рішення - 04 жовтня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М.Ратнікова

О.В. Борисова