Справа № 473/2136/19
"30" вересня 2019 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Висоцької Г.А.
при секретарі - Радєвій Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні без застосування звукозаписувальної техніки в залі суду м. Вознесенська цивільну справу № 473/2136/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою суду від 30.05.2019 року провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 01.07.2019 року.
Ухвалою від 01.07.2019 року позовна заява залишена без розгляду для виконання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.
19.07.2019 року представником позивача подана зава в якій недоліки було усунуто.
14.06.2018 року товариство змінило назву з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК».
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації відповідно до положень ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення з його підписом. Суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч. 1 ЦПК України ( в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами у зв`язку із відсутністю учасників процесу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів прийшов до наступного.
Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 09.11.2011 року був укладений договір № б/н, який складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, однак відповідач виявив бажання оформити пенсійну карту та депозит, що вбачається з підписаної ним заяви. Про отримання кредитних коштів в умовах договору не йдеться.
А з наданої позивачем виписки по рахунку вбачається наявність депозиту, кредитний ліміт визначений, як нульовій, до того ж не можна встановити, яку суму ОСОБА_1 отримав від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» в кредит.
З виписки банку вбачається, що ОСОБА_1 користувався коштами банку, так 13.04.2018 року сплатив 2131 грн 97 коп щомісячний платіж по сервісу «Оплата частинами за товар», однак з наданих стороною позивача доказів не можна зробити висновок, що відповідач витратив кошти позивача, а не з своєї пенсійної картки, або депозитного рахунку.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Положення ст. ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Зробити висновок,и що відповідач, як позичальник дійсно порушив умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним суд не може, зважаючи на відсутність доказів.
Предметом доказування у спірних правовідносинах щодо заборгованості за кредитним договором є укладення кредитного договору, закінчення строку кредиту, повернення суми кредиту, сплата відсотків на суму кредиту повністю або частково, період прострочення сплати відсотків.
Частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому відповідно до положень статей 77, 78 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, отримавши судовий виклик двічі не з`явився в судове засідання, тобто обрав пасивний спосіб захисту.
Крім того позивачем подано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 09.11.2011 року але сторонами кредит та його розмір не обумовлювався, навпаки відповідач ініціював питання щодо оформлення пенсійної картки та депозиту.
За такого, в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження наявності між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 кредитних правовідносин і відповідно наявності кредитної заборгованості та обов`язку останнього відшкодовувати її, тому позов не є обгрутованим і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4- 5, 11-13, 76-83, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд -
В задоволені позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення на протязі 20 днів з дня отримання відповідачем його копії.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001м. Київ вул. Грушевського буд. 1 Д., ,рах.№ НОМЕР_1 , МФО № 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Висоцька Г.А.