Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 243/6296/17

провадження № 61-33861св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрпошта»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Осипчук О. В., Соломахи Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 06 липня 2017 року о 11 годині 15 хвилин з центру поштового зв`язку № 11 міста Слов`янська вона відправила рекомендований лист № 560 з СМС повідомленням на паперовому носії на адресу слідчого судді Олександрівського районного суду Донецької області за адресою вулиця Шкільна, 1 смт Олександрівка, Донецької області, оплативши послугу. Рекомендований лист був направлений на поштове відділення смт Олександрівка 11 липня 2017 року, проте до 14 липня 2017 року не був вручений адресату, у зв`язку з чим вона звернулася зі скаргою на Урядову гарячу лінію, однак відповідач не відреагував на її звернення та станом на 16 липня 2017 року рекомендований лист не вручив адресату.

Посилаючись на те, що у зв`язку з несвоєчасною доставкою рекомендованого листа вона перенесла значне емоційне навантаження та хвилювання, вимушена була докладати зусиль для врегулювання даної ситуації, що завдало моральних страждань, ОСОБА_1 просила захистити її права, як споживача послуг та стягнути з ПАТ «Укрпошта» на її користь 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року у складі головуючого судді Хаустової Т. А. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції помилково застосував правила статті 1167 ЦК України, які на спірні правовідносини не поширюються, оскільки регулюють позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання послуг поштового зв`язку. Підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував надані позивачем належні та допустимі докази на підтвердження порушення відповідачем строку доставки кореспонденції до слідчого судді, що впливає на результат розгляду такого звернення, та незаконно відмовив в задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 червня 2018 року справу № 243/6296/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди передано до Верховного Суду.

На час розгляду справи Верховним судом заперечень (відзивів) на касаційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_1 06 липня 2017 року об 11 годині 15 хвилин через Донецьку філію ПАТ «Укрпошта» Центр поштового зв`язку № 11 на адресу Олександрівського районного суду Донецької області слідчому судді направила рекомендований лист штрихований ідентифікатор 560.

Рекомендований лист надійшов до відділення поштового зв`язку смт Олександрівка та 11 липня 2017 року був виданий у доставку.

Через відсутність 11 липня та 12 липня 2017 року уповноваженого працівника суду на отримання поштової кореспонденції, рекомендований лист ОСОБА_1 уповноваженій особі суду було вручено 13 липня 2017 року, а 18 липня 2017 року позивачу направлено повідомлення про вручення поштового відправлення.

Рекомендованим листом, ОСОБА_1 направила скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29 червня 2017 року, останнім днем оскарження якої є 08 липня 2017 року, таким чином направивши листа 06 липня 2017 року позивач не пропустила законодавчо встановлені процесуальні строки, що виключає можливість настання негативних наслідків при розгляді її скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Встановивши, що вказані послуги поштового зв`язку було оплачено позивачем, апеляційний суд вірно виходив із того, що між сторонами виникли договірні правовідносини щодо надання послуг поштового зв`язку.

Згідно пункту 127 Правил надання послуг поштового зв`язку користувач послуг поштового зв`язку має право оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», пункту 129 Правил надання послуг поштового зв`язку оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законами України.

Так, за несвоєчасну доставку усіх видів реєстрованих поштових відправлень - штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуг поштового зв`язку(абзац 6 частини другої статті 18 Закону «Про поштовий зв`язок»).

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів»чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду.

Згідно пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»(в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Встановивши, що ПАТ «Укрпошта» надало позивачу якісні послуги поштового зв`язку, вчасно доставивши рекомендований лист адресату, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що права позивача, як споживача послуг порушені не були, що свідчить про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно дослідив наявні у справі докази та дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального права, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 щодо неврахування судом апеляційної інстанції доказів на підтвердження несвоєчасної доставки рекомендованого листа зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко