Дата документу 18.10.2019 Справа № 337/1232/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1232/19 Головуючий у 1 інстанції: Гнатик Г.Є.
Провадження № 22-ц/807/2823/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року КП «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що в квартирі АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 , яка користується послугами КП «Водоканал», проте оплату за послуги вносить не в повному розмірі, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2013 року по 31 січня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 18480,72 грн.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 18480,72 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення за період з 01.04.2016 року по 31.01.2019 року у сумі 12742 грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1324 грн. 54 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що позивачем здійснювалось нарахування на трьох зареєстрованих осіб, та, посилаючись на непроживання в її квартирі зареєстрованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

КП «Водоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення на трьох осіб з наступного місяця після реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не зверталась до підприємства з повідомленням про тимчасову відсутність або проживання зареєстрованих осіб за іншою адресою.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 серпня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення суду про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростований розрахунок заборгованості КП «Водоканал», в межах трьохрічного строку звернення до суду заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 квітня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Водоканал».

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, КП «Водоканал» надавав ОСОБА_1 як споживачеві за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялась.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції станом на час виникнення правовідносин плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».

У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

За період з 01.11.2013 року по 31.01.2019 року заборгованість за послуги з водопостачання складає 18 480,72 грн. (а.с. 4-5).

В суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 заявила про застосування строків позовної давності, у зв`язку із чим суд на підставі ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову і стягнув суму боргу в межах строків позовної давності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з обрахуванням розміру заборгованості виходячи з кількості зареєстрованих осіб з посиланням на те, що відповідач є єдиним споживачем послуг.

Порядок проведення перерахунку за надання послуг з водопостачання та водовідведення споживачам фізичним особам регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), Порядком зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї, затвердженим Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради, та Порядком зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації, затвердженим Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради № 306/1 від 23.07.2013 року та №142 від 24.03.2017 року (далі - Порядок).

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції станом на час виникнення правовідносин передбачено право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

У відповідності до пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його, їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до начальника ЦО №6 МКП «Основаніє» про реєстрацію в належній їй квартирі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечувався факт реєстрації вказаних осіб в квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не надано доказів звернення до КП «Водоканал» із повідомленням про тимчасову відсутність або проживання зареєстрованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за іншою адресою.

Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідив надані сторонами докази у їх сукупності та зробив правильний та обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог з врахуванням заяви ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 18 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: