Справа № 491/547/19
УХВАЛА

01 жовтня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желясков О.О.

за участю секретаря Кір`як І.О.,

з участю сторін по справі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області заяви позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

23 вересня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшла письмова заява позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме вжиття заходів до встановлення всіх доходів відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого стягнення аліментів.

Позивач ОСОБА_1 , у підготовчому судовому засіданні заяву про витребування доказів підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви позивачки про витребування доказів заперечив.

Суд вивчивши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача та відповідача, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З наведеного вбачається, що позивачем пропущено строк подання клопотання про витребування доказів, визначений ч.2 ст.83, ч.1 ст.84 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, вивченням заяви позивача про витребування доказів встановлено, що в порушення п.1 ч.2 ст.84 ЦПК України вона не містить відомостей про те, який саме доказ просить витребувати позивачка.

В порушення п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України в заяві відсутні відомості про обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

В порушення вимог п.3 ч.2 ст.84 ЦПК України в заяві не зазначено в кого саме можуть знаходиться докази, які просить витребувати позивачка, а також підстави, з яких випливає, що ці докази має відповідна особа.

Крім того, в порушення вимог п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України заява про витребування доказів не містить відомості про вжиті особою, яка подає заяву, заходи для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 про витребування доказів слід відмовити, оскільки її подано з порушенням визначених ч.1 ст.84 ЦПК України строків та вона не відповідає вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 77, 81, 84, 258, 260, 261 ЦПК України суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Копію цієї ухвали вручити учасникам справи.

Ухвала суду, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання її оголошення.

Суддя Желясков О.О.