РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Кремінна

Справа № 414/2705/19

Провадження № 2-о/414/411/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участю секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна цивільну справу за заявою, поданою представником заявника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Рубіжанське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

представник заявника ОСОБА_2 , яка дії в інтересах ОСОБА_1 , звернулася з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту перебування на утриманні, в обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 17 листопада 1973 року перебували у шлюбі. Заявник з чоловіком прожили разом з часу одруження і до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружжя вели спільне господарство, будували сімейні відносини. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції за місцем їх постійного проживання, вони з чоловіком були вимушені змінити місце мешкання та зареєструвались як внутрішньо переміщені особи за різними адресами, хоча продовжували проживати однією сім`єю та вели спільне господарство. За час сумісного проживання вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір пенсії її чоловіка був значно більшим від її розміру пенсії, а тому пенсійні виплати її чоловіка були постійним та основним джерелом її існування. Заявник перебуває на пенсійному обліку в Рубіжанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, де отримує пенсію за віком. Після смерті чоловіка вона звернулась до Рубіжанського об`єднаного управління ПФУ Луганської області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника, однак отримала відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю документа про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. За місцем їх з чоловіком проживання вона зібрала документи, що підтверджують факт спільного проживання та перебування на утриманні, але, так як вони складені на тимчасово непідконтрольній території України в м. Первомайськ Луганської області, орган пенсійного фонду не може їх врахувати як складову переліку документів для отримання пенсії, про що їй було повідомлено у зазначеному рішенні. Таким чином вирішити дані обставини в позасудовому порядку заявник не має можливості, тому змушена через свого представника звернутися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 до дня його смерті.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_2 просили задовольнити подану заяву з підстав, вказаних у ній.

Представник Рубіжанського об`єднаного УПФУ в Луганській області до суду не з`явився, надав суду письмові пояснення з приводу заяви, в яких не заперечував проти задоволення заяви та надав витребувані судом документи.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що знає сім`ю заявника, оскільки вони були сусідами в м. Первомайську з 2001 року. Заявник та померлий вели спільне господарство. Підтвердила той факт, що заявник проживала разом з чоловіком і пенсія у нього була більше ніж у заявниці, оскільки він працював директором заводу у м. Первомайськ Луганської області, точний розмір пенсії не знає. Цей факт їй відомо в силу близького знайомства з родиною заявниці.

Свідок ОСОБА_5 дав суду аналогічні пояснення, вказавши, що він знав сім`ю заявника з дитинства. Зазначив, що ОСОБА_3 працював замдиректором Первомайського електромеханічного заводу ім. К. Маркса і знає, що пенсія в нього була більша, аніж у дружини, але конкретної суми не знає. ОСОБА_3 постійно проживав з дружиною ОСОБА_1 та всіляко піклувався про неї.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягаю задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був чоловіком заявниці по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 486 від 17.11.1973 року (а.с. 8-13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.08.2017 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Первомайськ Луганської області (а.с. 14).

Заявник ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_3 були пенсіонерами, про що свідчать копії їх пенсійних посвідчень (а.с. 15, 19)

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 10 серпня 2017 року № ОСОБА_7 . ОСОБА_8 дійсно проживала разом з ОСОБА_3 до 15.04.2017 року та була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Як вбачається з листа Рубіжанського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області розмір пенсії ОСОБА_3 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 складав 4642,12 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 в квітні 2017 року складав 1647,44 грн., на даний час складає (жовтень) 2007,78 грн. (а.с. 52, 53, 61).

Відповідно до довідки вуличного комітету за підписом ОСОБА_9 , що видана 19.09.2018 року на тимчасово окупованій території так званою "ЛНР" - м. Первомайськ Луганської області, ОСОБА_1 дійсно проживала разом з ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначене підтверджується також актом про фактичне проживання з померлим на день смерті № 40 від 02.10.2019 року та довідкою № 39 від 03.10.2019 року так званої Адміністрації м. Первомайська "ЛНР" (а.с. 17, 58, 59).

Згідно будинкової книги за адресою АДРЕСА_2 були зареєстровані зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 24-32).

Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на квітень-вересень 2018 року складав 1731,03 грн. (а.с. 16). Тобто, розмір пенсії чоловіка заявниці перевищував розмір пенсії заявниці більше ніж у двічі.

Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання заявниці.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

За змістом ч. 2, 3 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та отримувала пенсію, розмір якої менший за пенсію, яку отримував її чоловік.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_1 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви.

Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у довідці з місця проживання (а.с. 17), відомості про лікування (а.с. 21), акт про фактичне проживання від 03.10.2019 р. (а.с. 18), довідку від 03.10.2019 р. (а.с. 19), приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

вирішив:

заяву, подану представником заявника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місце реєстрації АДРЕСА_2 , а як тимчасово переміщена особа: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Рубіжанське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області (, місце знаходження: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 11 жовтня 2019 р.

Суддя М.В. Панчук