УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/15743/19

Провадження № 2/638/4689/19

17.10.2019 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про стягнення суми, перерахованої за товар, який не було поставлено та стягнення суми за несвоєчасне виконання зобов`язань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.10.2019 року поштовим засобом зв`язку звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про стягнення суми, перерахованої за товар, який не було поставлено та стягнення суми за несвоєчасне виконання зобов`язань, а саме просить суд: 1) стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21520, 00 грн., перераховані позивачем на рахунок відповідача в якості попередньої оплати за мобільний телефон «Samsung Galaxy S10 8/128 Prism Green» та акційні навушники «Samsung Galaxy Buds»; 2) стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) в розмірі 3% вартості непоставленого товару за кожен день прострочення в сумі 129765, 60 грн.; 3) стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем, а саме витрати на професійну правничу допомогу; 4) стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено усний договір купівлі-продажу мобільного телефону «Samsung Galaxy S10 8/128 Prism Green» та акційних навушників «Samsung Galaxy Buds», на виконання якого позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 21520, 00 грн., однак станом на момент подання позовної заяви товар йому не поставлено, а сплачені грошові кошти не повернуто.

Ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, з огляду на наступне.

За приписами статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. позови до юридичної особи пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем проживання фізичної особи-підприємця Лазаревича Андрія Андрійовича є: АДРЕСА_1 , щотериторіального належить до юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду міста Києва.

Так, у позовній заяві позивач наводить положення частини 5 пункту 1 статті 28 ЦПК України, за якою позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 1-1 Закону цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року роз`яснив, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Згідно із статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом даного спору є стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 21520, 00 грн., перерахованих позивачем на рахунок відповідача в якості оплати за мобільний телефон «Samsung Galaxy S10 8/128 Prism Green» та акційні навушники «Samsung Galaxy Buds», а також стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) в розмірі 3% вартості непоставленого товару за кожен день прострочення в сумі 129765, 60 грн., при цьому, за твердженням позивача, договір укладено в усній формі, а позовна заява не містить безпосередніх вимог про захист прав ОСОБА_1 як споживача.

Отже, спірні правовідносини не виникли з договору купівлі-продажу, а стосуються стягнення безпідставно набутих коштів, у зв`язку з чим на них не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано, які його права як споживача товарів, робіт або послуг та якими діями фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» (стаття 21) порушено, а відтак відсутні правові підстави для визначення підсудності даної справи за правилами процесуального закону про альтернативну підсудність.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо передання вказаної справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. 37, 31, 187 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про стягнення суми, перерахованої за товар, який не було поставлено та стягнення суми за несвоєчасне виконання зобов`язань передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: