Справа № 142/431/19
Провадження № 2/142/327/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н. Л.,

за участю секретаря судового засідання Ласки Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вякому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 52,1 кв. м., житловою площею 38.7 кв. м, зазначений в технічному під літ. "А", веранду під літ. "а", вхідний майданчик під літ. "а1", літню кухню під літ. "Б", сарай під літ. "В", погріб під літ. "П", огорожу 1,3, загальною вартістю 57 118,00 гривень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує, тим що 17 грудня 2007 року між ним, та ОСОБА_4 було укладено усний договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1 . Він передав ОСОБА_4 гроші зв казаний будинок та вони домовилися про подальше оформлення договору в нотаріальному порядку. З того часу він разом з сім`єю став проживати у вказаному будинку та проживає там на даний час, користується присадибною ділянкою, провів у будинку ремонт. Однак за життя власника будинку ОСОБА_4 формимти укладений між ними договір нотаріально не вдалося, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померлата. Проте по даний час будь-яких претензій щодо вказаного майна до нього від її спадкоємців не надходило. Позивач вважає, що він добросовісно заволодів чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися ним протягом десяти років, а тому тому може набути право власності на це майно за набувальною давністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, проте від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять розгляд справи провести без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до до розписки даної ОСОБА_4 17 грудня 2007 року вона в присутності свідка ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 кошти за проданий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. піщанка Піщанського району Вінницької області.

Відповідно до довідки Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області від 31 травня 2019 року № 818, ОСОБА_1 , 1979 року народження дійсно проживає на території селищної ради АДРЕСА_1 з 17 грудня 2007 року по даний час.

Відповідно до заяви від 13 липня 2018 року, посвідченої державним нотаріусом Піщанського районного нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за № 503, 504, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадщину, яка залишилася після смерті їхньої матері ОСОБА_4 не прийняли та на неї не претендують.

14 травня 2019 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Вінницькій області було видано постанову про неможливість нотаріального посвідчення укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 договору купівлі-продажу, у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю не нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд враховував, зокрема, таке: володіння є добросовісним, так як особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати, про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в и володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред 'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючі положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за надувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Оскільки позивач вважав, що передавши гроші за нерухоме майно набуває у його власність незалежно від наявності нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, та протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим будинком з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , доглядає за ним, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, спадкоємці власника будинку до ньогожодних претеній не мають, у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141,200,206, 247, 258,259,263-265,273,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову відповідачами.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на на житловий будинок з господарськими спорудами,загальною площею 52,1 кв. м., житловою площею 38.7 кв. м, зазначений в технічному під літ. "А", веранду під літ. "а", вхідний майданчик під літ. "а1", літню кухню під літ. "Б", сарай під літ. "В", погріб під літ. "П", огорожу 1,3, загальною вартістю 57 118,00 гривень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Піщанський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його підписання до Вінницького апеляційного суду.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 , та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 та проживає в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер картки платника податків - невідомий;

відповідач - ОСОБА_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 та проживає в АДРЕСА_6 , реєстраційний номер картки платника податків - невідомий;

представник позивача - Гордаш Надія Миколаївна , повноваження якої підтверджуються ордером серії ВН № 095955.

Суддя :