Рішення

Іменем України

09 жовтня 2019 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 70340 грн., посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне:

27 квітня 2017 року близько 19 год. 30 хв. по вул.. Січеславська набережна в Соборному районі м. Дніпро відбулося ДТП за участі автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та мотоцикла SUZUKI GSX R600» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Своїми діями водій автомобіля «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 загинув на місці пригоди.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 пемер 27 квітня 2017 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного основного і додаткового покарань у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Звільнення від цивільної відповідальності має місце лише у разі доведення наявності непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому, під умислом слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. Обов`язок доведення умислу потерпілого або непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

З огляду на наведене можна дійти висновку про наявність цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, за заподіяну шкоду, пов`язану з ДТП, в якій загинув ОСОБА_3 Зібрані у справі докази не містять даних про спричинення шкоди потерпілому у зв`язку з непереборною силою або умислом загиблої.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, мають, у тому числі, особи, які взяли на себе витрати з поховання.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована страховиком АТ СГ ТАС (приватне) згідно з полісом №АК/5928207 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 22.1. ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з п. 27.4. сг. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік станом на 27 квітня 2017 року, станом на дату настання страхового випадку, розмір мінімальної заробітної плати становив 3 200 гри.

Таким чином, розмір регламентної виплати особі, яка понесла витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, становить:

12*3200 грн. =38 400 грн. На момент звернення до суду АТ "СГ " ГАС" (приватне) в частині, що підлягає стягненню із страховика, в межах зазначеної регламентної виплати відшкодовано: 9 400 грн.- витрат на поховання; 29 000 грн. - витрат на спорудження надгробного пам`ятника, разом становить 38 400 грн.

Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з позовної заяви, що фактичний розмір понесених позивачем витрат на спорудження надгробного пам`ятника для загиблого становить 250 680 грн., що підтверджуються розрахунковим документом товарним чеком від 31 жовтня 2018 року, а також договором від 03 липня 2018 року та актом, передання-прийняття виконаних, робіт від 30 жовтня 2018 року. ОСОБА_4 споруда виготовлена із природного каменю граніту, що передбачено Державними стандартами України - н. 6.3.2. ДС`ГУ Б.В. 35:2013 «Загальні технічні вимоги до намогильних споруд та склепів». На її спорудження виконавцем робіт ФОН ОСОБА_5 було використано, та оплачено:

плиту гранітну в кількості 3 на суму 48 000 грн., підставку гранітну в кількості 3 на суму 16 500 грн. плитку гранітну в кількості 16 па суму 59 200 грн. карниз гранітний в кількості 10 на суму 23 000 грн. кутики гранітні в кількості 8 на суму 88 00 грн., колони гранітні в кількості 2 на суму 13 600 грн., лавка гранітна в кількості і на суму 8 000 грн. ваза (латунь) в кількості 1 па суму 3 000 грн. підсвічник (латунь) в кількості 1 на суму 3 000грн., хрест (латунь) в кількості 1 на суму 1800 грн. цемент на суму 5 400 грн. щебінь па суму 9 000 грн. арматура в кількості 36 шт. на суму 2 880 грн.. ковані вироби на суму 9 500 грн. художнє оформлення, граверні роботи на суму 7 800 грн., обробку граніту на суму 9 200 грн. встановлення на суму 12 400 грн.

Однак, місце захоронення ОСОБА_3 є потрійним. Вартість виготовлення та встановлення аналогічного намогильного пам`ятника на одну особу по одинарному захоропеншо згідно з розрахунком ФОП ОСОБА_5 становить 99 340 грн. Враховуючи вище наведене, виходячи із принципів розумності та справедливості, слід стягнути з відповідача в користь позивача витрати на спорудження надгробного пам`ятника для потерпілого ОСОБА_3 в частині його вартості, розрахованої для одинарного захоронення, зменшені па суму страхового відшкодування: 99 340 грн. - 29 000 грн.=70 340 грн. Зазначена сума не перевищує граничної вартості стандартних одинарних пам`ятників і огорож на території Тернопільської області, виходячи із наступного.

Відповідно до ст..1 «Про ціни і ціноутворення» гранична ціна - максимально або мінімально допустимий рівень ціни, який може застосовуватися суб`єктом господарювання.

Згідно з відповіддю Спеціалізованого комунального підприємства Тернопільської міської ради «Ритуальна служба» вартість, у тому числі гранична, стандартних одинарних пам`ятників і огорож на території Тернопільської області підлягає визначенню суб`єктами господарювання, які надають послуги із виготовлення, реалізації та встановлення намогильних споруд, самостійно.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» суб`єкти господарювання можуть самостійно на підставі звернення осіб, які зобов`язалися поховати померлого, виготовляти та реалізовувати предмети ритуальної належності, якщо вони відповідають державним стандартам та затвердженій вартості, де це передбачено законодавством.

На підставі наведеного гранична вартість стандартного пам`ятника по одинарному захороненшо на території Тернопільської області становить щонайменше 107 200 грн.

Таким чином враховуючи вище викладене позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 в корить ОСОБА_1 70340 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок спорудження надгробного пам`ятника.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1166,1187,1194,1201 ЦК України, ст.ст. 22,27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» та Переліком окремих видів послуг, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в корить ОСОБА_1 70340 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок спорудження надгробного пам`ятника.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня підписання суддею, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня підписання суддею, апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК