Справа №694/1714/19
провадження № 2-з/694/16/19
У Х В А Л А

16.10.2019 року Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановила:

15.10.2019 року на адресу суду надійшла заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заявниця мотивує свою заяву тим, що між нею та ОСОБА_2 , 12.06.2013 року був укладений договір купівлі - продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 купила нежитлову будівлю, що розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 203,9 кв.м. з надвірними спорудами. Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Шалденко Ларисою Василівною та зареєстровано в реєстрі за № 1-961.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного договору вартість відчужуваної будівлі складає 36000,00 (тридцять шість тисяч грн. 00 коп.) грн. Разом з тим. п. 2.2. договору визначено, що під час нотаріального оформлення даного договору Покупець передав Продавцю 6000.00 (шість тисяч грн. 00 коп.) грн. На решту 30000,00 (тридцять тисяч гривень 00 коп.) грн. надається розстрочка на 100 місяців по 300, 00 (триста грн. 00 коп.) грн. щомісячно.

Останній платіж по вищезазначеному договору ОСОБА_2 було здійснено 20.04.2018 року, прострочення оплати складає 17 (сімнадцять) місяців, внаслідок чого станом на 01.10.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 5100,00 грн.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу визначено, що у разі прострочення виплати більше ніж на три місяці або створення заборгованості по сплаті на суму не менше 900.00 грн. сторони можуть звернутися до суду з приводу розірвання договору.

В добровільному порядку спір їй з відповідачем вирішити не вдалося, наразі вона готує документи для подачі до суду позовної заяви про розірвання договору купівлі-продажу від 12.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 203,9 кв.м. з надвірними спорудами.

В неї є підстави вважати, що ОСОБА_2 намагатиметься відчужити згадані вище нежитлові приміщення, тому вважає. Що саме забезпечення позову у вигляді накладення арешту убезпечить її від неможливості або ускладнення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 , загальною площею 203,9 кв.м. з надвірними спорудами підлягає поверненню заявникові виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів, що додані до заяви про забезпечення позову, надісланої заявницею, останньою не представлено документів і доказів, що підтверджують право власності на вищевказані нежитлові приміщення з надвірними спорудами на які просить накласти арешт, що унеможливлює вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову за наявними матеріалами, і обумовлює необхідність повернення вказаних матеріалів в частині вжиття заходів забезпечення позову разом із заявою позивачу, враховуючи п. 8 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якого суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, у зв`язку з чим заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

У поданій до суду заяві заявник не зазначає об`єктивні причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, не обґрунтовує необхідність забезпечення позову обраним видом забезпечення позову, не наведено мотивів, за якими інші види забезпечення позову неможливо застосувати у даній

справі щодо ОСОБА_2 , остільки не вбачається співмірності заявленого виду забезпечення позову із ціною позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_1 позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду про повернення заявнику заяви про забезпечення позову направити ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Гончаренко