Справа № 677/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Свідерської К.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року до Старокостянтинівського районного суду із Красилівського районного суду Хмельницької області надійшла для розгляду цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 70628,52 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 29.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №GP-5948944 видано кредит у сумі 12160 грн.

19.07.2016р. публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал» і на його баланс була передана заборгованість за кредитним договором. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту: 31052, Хмельницька обл., с.Чернелівка, тому позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і його заборгованість станом на 14.12.2018р. складає 70628,52 грн, з яких: 11358,25 грн - заборгованість за кредитом; 9946,05 грн - заборгованість за процентами; 2947,76 грн - заборгованість за комісією; 46376,46 грн - штрафні санкції.

Відповідач у відзиві позов не визнала, вважає, що позивач діє недобросовісно, приховуючи факт стягнення заборгованості за даним кредитними договором № GP -5948944 від 29.01.2014 року за період з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2018 року в сумі 25565,83 грн (яка включена в загальну заборгованість за позовом) по вчиненому виконавчому напису, зареєстрованому в реєстрі за № 3498 від 08.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Даний виконавчий напис поданий на виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. (02094, м.Київ, вул. Юрія Поправки,6, офіс 15) за заявою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», за якою відкрито виконавче провадження ВП № 56588743 від 11.06.2018 року, по якому відповідно до постанови від 15.06.2018 року звернуто стягнення на зарплату відповідача та проводиться стягнення територіальним управлінням ДСА України в Хмельницькій області. 20.07.2018 року ОСОБА_1 подана позовна заява в Красилівський районний суд про забезпечення позову, по якій зупинено вчинення виконавчих дій по ВП 56588743 від 11.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., та позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На час подання відзиву цивільна справа за цим позовом розглядається Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області.

Відповідач зазначає, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку - правонаступника (Закон України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» № 1985-VIII від 23березня 2017 року). Такого документа позивач не надав, а сама реєстрація в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статут не підтверджують набуття правонаступництва Банком за кредитним договором (оферта) від 29 січня 2014 року № GP 5948944, укладеним між AT «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1

Також ОСОБА_1 вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж по кредиту відповідач здійснила 22.09.2014 року в загальній сумі 985 грн, і як вбачається з довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором, ця сума розрахована на такі платежі: 263,48 грн - на погашення кредиту; 169,91 грн - на погашення відсотків; 551,61 (304+247,61) грн - на комісію. Щомісячний строк погашення кредиту сторонами визначено відповідно до умов договору до 29 числа кожного місяця в сумах, обумовлених Графіком погашення. Банк-правонаступник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 19.12.2018 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, і тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що позивачем на підтвердження своїх вимог вказано про сплату 27.06.2018 року коштів на загальну суму 1313,77 грн. Проте ця сума коштів була знята у примусовому порядку всупереч волі відповідача з її зарплати відповідно до постанови про звернення стягнення на доходи боржника у виконавчому провадженні № 56588743 від 15.06.2018 року. Дана сума коштів не може переривати позовну давність, оскільки згідно зі ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Сторони, належним чином повідомлені продату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що 29.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №GP-5948944, згідно з яким ОСОБА_1 видано кредит у сумі 12160 грн на 36 місяців, і зазначена обставина визнається сторонами. 19.07.2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», до якого перейшли права кредитодавця в зазначеному кредитному договорі, що підтверджується Статутом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 29-31).

Повернення кредиту та сплата відсотків, комісії повинні були здійснюватися відповідачем щомісяця відповідно до Графіку платежів. ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала кредит і тому виникла заборгованість. Відповідно до кредитного договору відповідачем здійснений один платіж 22.09.2014 року в сумі 985 грн, що підтверджується довідкою про стан та історію заборгованості (а.с. 16-17).

Відповідачем заявлено про застосування до вимог позивача позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 29 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (36 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, щодо частини вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом і процентами, термін внесення чергового платежу за якими настав до 10.01.2016 року, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій та комісії суд враховує, що позивач звернувся до суду з позовом 10.01.2019 року, тобто після спливу позовної давності в один рік навіть щодо останнього щомісячного платежу, а тому в цій частині позову необхідно також відмовити.

Всього з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №GP-5948944від 29.01.2014 року в загальній сумі 5633,25 грн, з яких: 5111,74 грн заборгованість за тілом кредиту; 521,51 грн заборгованість по процентах за користування кредитом.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 70628,52 грн, а підлягає задоволенню в сумі 5633,25 грн, що складає 7,98% (5633,25 х 100 : 70628,52). Тому з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 140,61 грн судового збору (1762 х 7,98%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №GP-5948944від 29.01.2014 року в розмірі 5633,25 грн, з яких: 5111,74 грн заборгованість за тілом кредиту; 521,51 грн заборгованість по процентах за користування кредитом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 140,61 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

позивач: публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя