Провадження № 2/521/3968/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Феслер О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, збільшивши який, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27.08.2019 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 6082 гривень. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких народила доньку ОСОБА_3 , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні та піклуванні. Відповідач проживає окремо та добровільно надавати кошти на утримання доньки відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Крім того позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України. Позивачка вказує, що відповідач працює у Державній екологічній інспекції на посаді головного спеціаліста юридичного сектору та достатньо заробляє. Стосовно додаткових витрат на утримання дитини, ОСОБА_1 зазначила, що після подання позову до суду, вона почала займатися оформленням дитини до дитячого садка. Відповідно до довідки виданої КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР від 31.07.2019 року, доньці поставили діагноз: не діабетичний кетокцидоз, ФРБСИСО по гипомоторному типу, ВВД, аллероз, вторинна ферментопатія та рекомендовано пройти медичне обстеження та здати наступний перелік аналізів: 1. ОСОБА_4 ІА-280*4(дні)= 1120 гривень;2. ОСОБА_5 280*4(дні)=1120, 00 гривень;3. Гомоцистеїн 320 *2(дні) =640 гривень; 4.Лактозна непереносимість -340*4(дні) =1360 гривень; 5. Фолатний цикл -410*4(дні)=1640 гривень. Загальна вартість вищевказаних аналізів складає 5880,00 гривень. Окрім цього позивачка понесла додаткові витрати на купівлю лікарських засобів дитині на суму 6284 гривні. На підставі викладеного вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, додатково розповіла суду, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася донька, спочатку сімейні відносини складалися добре, потім стали погіршуватися. На даний час позивачка хворіє, не має можливості працювати, дитині не має ще трьох років. ОСОБА_1 також вказувала, що відповідач працює офіційно, має достойну заробітну плату, отримує пенсію по інвалідності. Окрім цього відповідач має на праві власності квартиру на АДРЕСА_1 , яку здає за договором найму а сам проживає в квартирі у батьків.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі ј частини з усіх видів його заробітної плати ( доходу) щомісячно. В своєму відзиві відповідач посилається на те, що він дотримується своїх обов`язків по утриманню дитини та добровільно перераховує для доньки кошти на ім`я позивачки, що підтверджується відповідними квитанціями. Проти позовних вимог щодо стягнення матеріальної допомоги на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, відповідач заперечує, тому що не має такої можливості. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину зазначив, що коли дізнався про хворобу доньки, то одразу перерахував гроші на її лікування, тому підстав задовольняти вимоги в цієї частині не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що від стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Сторони не заперечували що певний час після народження дитини разом проживали за адресою АДРЕСА_2 . Дитина сторін ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою випискою про склад сім ї та прописку № 548 від 13.06.2019 року, виданою начальником дільниці № 12 КП ЖКС « Порто франківський».

Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання,донька проживає разом з матір`ю, відповідач зазначені обставини не оспорює.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов`язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, з урахуванням наданих до суду стороною позивачки документів, те що відповідач не заперечує проти задоволення позову в цієї частині, вважає що аліменти у розмірі 1/4 частина від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть достатніми на утримання дитини та підлягають стягненню з відповідача.

Судом встановлено, що сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, донька проживає з позивачкою.

Відповідач категорично заперечує проти стягнення з нього частки з доходу на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, тобто з 08.08.2019 року ( дата пред`явлення позову та по 07.11.2019 року (дата досягнення дитиною трьох років), вказуючи що ОСОБА_1 не є його дружиною, тому на неї не розповсюджуються правила ст. 84 СК України, окрім цього він не має можливості її утримувати.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним, їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 СК та ст. 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, незважаючи що сторони не перебували у шлюбі, позивачка має право на утримання від відповідача на підставі ч.2 ст. 91 СК України. В підтвердження того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу позивачці судом досліджувалися документи: довідка, видана Державною екологічною інспекцією Північно-західного регіону Чорного моря № 429/01 від 05.09.2019 року з якої вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 за період роботи в Державній екологічній інспекції Північно Західного регіону Чорного моря з 01 червня по 22 липня 2019 року на посаді головного спеціаліста юридичного сектору юрисконсульта склала 28 914 гривень 62 копійки; довідка, видана начальником Державної екологічної інспекції Кримсько-чорноморського округу № 3194/01 від 05.09.2019 року, з якої вбачається що заробітна плата ОСОБА_2 , з 23 липня по 31 серпня 2019 року склала 13349, 42 гривень; копія договору оренди за 2017 рік, з якого вбачається що в період з липня 2017 року по січень 2018 року, між ОСОБА_2 як «Орендарем» та ОСОБА_6 як «Орендатором» укладено договір щодо оренди кв. АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 з щомісячною платою за оренду - 6000,00 гривень; копія договору оренди квартири за 2017 рік, термін дії по жовтень 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 в даному договорі виступає як орендар квартири АДРЕСА_4 , розмір орендної плати 5500,00 гривень за місяць. Враховуючи перелічені документи, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплатити аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі ј частки від його заробітку( доходу) до досягнення дитиною трьох років, тобто з 08.08.2019 року по 07.11.2019 року.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08.08.2019 року.

Зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, законодавець врегулював у Сімейному Кодексі України, згідно з ч.1 ст.185 якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У заяві про збільшення позовних вимог позивачка вказує, що відповідно до довідки виданої КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР від 31.07.2019 року, доньці поставили діагноз: не діабетичний кетокцидоз, ФРБСИСО по гипомоторному типу, ВВД, аллероз, вторинна ферментопатія та рекомендовано пройти медичне обстеження та здати наступний перелік аналізів: 1. ОСОБА_4 ІА-280*4(дні)= 1120 гривень;2. ОСОБА_5 280*4(дні)=1120, 00 гривень;3. Гомоцистеїн 320 *2(дні) =640 гривень; 4.Лактозна непереносимість -340*4(дні) =1360 гривень; 5. Фолатний цикл -410*4(дні)=1640 гривень. Загальна вартість вищевказаних аналізів складає 5880,00 гривень. Окрім цього позивачка понесла додаткові витрати на купівлю лікарських засобів дитині на суму 6284 гривні. В підтвердження доказів того, що дитина з перших днів народження проходила лікування у дитячих лікувальних установах, суду надано: виписку № 4564/670 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій вказується дату надходження до стаціонару Дитячої лікарні імені Академіка Резніка 15.11.2016 року, дитині встановлено діагноз: неопательна гіпербілірубінемія; довідку КНП «Дитяча поліклініка № 6» ОМР від 31.07.2019 року з якої вбачається що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проходить амбулаторний курс лікування у ентеролога з діагнозом: не діабетичний кетокцидоз, ФРБСИСО по гипомоторному типу, ВВД, аллероз, вторинна ферментопатія та рекомендовано пройти медичне обстеження та здати наступний перелік аналізів. Дитині призначено медичні препарати: настойка валеріани, свічі «Кореліс», аллерзін (краплі) , фосфалюгель, еспумізан, ніфурокзазит, ентерожерміна форте та інші. Рекомендовано до обстеження та здачу аналізів.

Позивачка в судовому засіданні пояснювала, що дитина має проблеми зі здоров`ям з перших днів життя, тому на протязі трьох років постійно проходить лікування. З весни 2019 року вони припинили сумісне проживання з відповідачем, донька продовжувала хворіти, а тому на її утримання необхідно було витрачати додаткові грошові кошти, деякі аналізи вони здали, однак на інші грошей не вистачило. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину ОСОБА_1 в якості доказів надано до суду копії квитанцій підтверджуючих придбання ліків на загальну суму у розмірі 6082, 00 гривень. Відповідач не заперечував проти того, що донька хворіла, однак вказував, що добровільно надав матеріальну допомогу, що підтверджується квитанціями, а саме квитанцією від 19.08.2019 року на суму 4010, 00 гривень; квитанцією на суму 1541, 00 гривень від 28.08.2019 року та іншими квитанціями. Позивачка визнала отримання грошових коштів на загальну суму -5541, 00 гривень у серпні місяці, тому суд частково присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки додаткові витрати у розмірі 531, 00 гривень.

В контексті статті 185 СК України, участь у додаткових витратах батьків, можуть бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика грошова сума, харчування, післяопераційне одужання, нещасний випадок. Законодавець до особливих чинників відносить і позитивні чинники. Так особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини, схильність до музики, до занять спортом.

Надані позивачкою квитанції та чеки про сплату коштів на придбання медичних препаратів, приймаються судом до уваги, як докази підтверджуючи понесення додаткових витрат, так як з цих квитанцій встановлено необхідність таких придбань саме для доньки сторін по справі. При визначенні розміру додаткових витрат суд, відповідно до статті 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище платника додаткових витрат; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру участі у додаткових витратах на дитину суд виходить із того, що така участь батьків має бути рівною, водночас враховуючи можливість батьків надавати таку допомогу. На виконання вимог закону при прийнятті рішення, судом також враховувалося, що відповідно до наданих медичних документів виписного епікризу ИБ 1278/644 ОСОБА_1 12.03.-13.03 2019 року знаходилася на лікуванні в Університетській клініці ОНМУ, діагноз : «дисплазія шейки матки», операція 13.03.2019 року, з 17.03.2019 року по 20.03.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КУ «ГКБ№11». Позивачка вказувала що на лікування та реабілітацію після лікування витрачено багато грошових коштів, придбання медичних препаратів на своє лікування підтверджувала копіями фіскальних чеків, які видавалися на її ім`я. В судовому засіданні 17 жовтня 2019 року ОСОБА_2 надав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій звернув увагу, що суд зобов`язаний врахувати, що він є інвалідом дитинства першої групи, а враховуючи діагноз, він також витрачає багато грошей на своє лікування, крім цього на його утриманні перебувають батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є пенсіонерами, а батько ОСОБА_9 є інвалідом 2 групи. Суд надаючи оцінку обставинам, викладеним у відзиві на позовну заяву враховує, що ОСОБА_2 не підтверджено ( квитанціями, чеками) понесення витрат на лікування або підтримання стану здоров`я у зв`язку з інвалідністю. Не прийнято судом до уваги доводи відповідача в тієї частині що батьки знаходяться на його утриманні, оскільки суду не надано доказів того, що батьки відповідача знаходяться на його утриманні. Суд приймаючи рішення про задоволення позовних вимог також приймає до уваги пояснення позивача в залі суду, де він заперечував проти позову не з тієї підстави, що не в змозі сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитини трьох років, та додаткових витрат на дитину, а з тих підстав, що ці аліменти та додаткові витрати вже сплачені ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268 ЦПК України ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 08 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви, а саме з 08.08.2019 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 531 ( п`ятсот тридцять одну) гривню.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий:

21.10.19