Справа № 2-6305-09
Провадження № 6/712/411/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-6305/09 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулась до Соснівського районного суду м. Черкас із указаною заявою, просять замінити стягувача у справі № 2-6305/09 з публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 листопада 2009 року у справі № 2-6305-09 на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № PL-F00/095/2007 від 16.05.2007 року.

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір Факторингу.

Відповідно до вказаного договору право вимоги за кредитним договором № PL-F00/095/2007 від 16.05.2007 року перейшло від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд заяви у його відсутність, вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

В матеріалах справи міститься відзив на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, поданий представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в якому вона заперечує щодо заявлених вимог.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК розгляд заяви здійснюється без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом установлено, що 16 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № PL-F00/095/2007.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 листопада 2009 року у справі № 2-6305-09 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № PL-F00/095/2007 від 16.05.2007 року.

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір Факторингу, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги, що належить клієнту, внаслідок чого фактор стає кредитором за кредитними договорами (далі Договір факторингу).

Згідно із п. 6.2.3. Договору факторингу права вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього договору, та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, і підписання акта приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку 3 до цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу, право грошової вимоги за кредитним договором № PL-F00/095/2007 від 16.05.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Водночас жодних відомостей про те, що Фактором виконано п. 6.2.3. Договору факторингу, а саме в частині виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, - суду не надано.

Крім того, суду не надано доказів і про те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дійсно набула право вимоги за кредитними договорами, які було укладено між фізичними особами-боржниками та ПАТ «ОТП Банк», і що саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» мало право укладати Договір факторингу із ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

При розгляді цієї справи суд також враховує правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11) та від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Відповідно до вказаного правового висновку - із змісту положень ч. 3 ст. 512 ЦК України, ст. 1054 ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа.

Суд звертає увагу й на те, що звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявником не надано доказів про те, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» є установою, яка має право на здійснення фінансових операцій та внесена до реєстру фінансових установ.

За вказаних обставин, враховуючи також принцип диспозитивності цивільного судочинства та неможливість витребування доказів судом з власної ініціативи, заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторонни виконавчого провадження у справі № 2-6305/09 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Суддя: Я.В. Пересунько