2/465/2367/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.10.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.

при секретарі Цунівській А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернуся до відповідача ОСОБА_1 із вимогою про стягнення майнової шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 13 травня 2016 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), керуючи транспортним засобом BMW НОМЕР_1 0029 НОМЕР_2 на перехресті вул. Любінська - вул. Окружна у м. Львові, не дотримався безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду світлофорного об`єкту, після чого по інерції руху здійснив наїзд на огорожу будинку № АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдав механічних пошкоджень автомобілю та світлофорному об`єкту, прибудинковій огорожі, чим завдано матеріальну шкоду потерпілому. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 08.07.2016 р. по справі № 572/2212/16-п, Відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та пошкодженні світлофорного об`єкту та накладено адміністративне стягнення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1400 від 05.04.2012 р, «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об`єктів» та згідно Акту приймання на баланс від 30.11.2012 р. світлофорний об`єкт на перехресті вул. Любінська - вул. Окружна у м. Львові був переданий на баланс ЛКП «Львівавтодор» як внесок до статутного капіталу для обслуговування та утримання у належному стані світлофорного об`єкта. Внаслідок вчинення ДТП і завданої майнової шкоди Відповідачем майну ЛКП «Львівавтодор», Позивач поніс витрати на відновлення роботи світлофорного об`єкту, розмір яких становить 3 611,20 грн., в тому числі ПДВ 601,87 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 р. та Актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року. Вартість ремонту включає суму ПДВ, оскільки виконавець ремонту ЛКП «Львівавтодор» є платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом № 100341962 про реєстрацію платника ПДВ від 07.07.1997 р. і тому, зобов`язаний включити суму ПДВ до вартості виконаних робіт, в тому числі, використаних матеріалів. Згідно даних відповіді № 9-09/12719 від 19.04.2019 р. Моторного (транспортного) страхового бюро України на дату вчинення ДТП (13.05.2013р.) цивільно-правова відповідальність відповідача і водія транспортного засобу BMW НОМЕР_3 не була застрахована. З метою відшкодування Відповідачем завданої майнової шкоди, Позивач звертався з вимогою про відшкодування збитків в сумі 3 611,20 грн. Відповідач отримав вказану вимогу Позивача, але ОСОБА_1 не здійснив відшкодування завданої шкоди ЛКП «Львівавтодор». Зважаючи на вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 3 611 грн. 20 коп., а також понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просить такий задовольнити та не заперечив щодо заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово, повідомлявся про час та місце проведення останнього за адресою, зазначену в довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 08.07.2016 р. по справі № 572/2212/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1400 від 05.04.2012 р, «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об`єктів» та згідно Акту приймання на баланс від 30.11.2012 р. світлофорний об`єкт на перехресті вул. Любінська - вул. Окружна у м. Львові був переданий на баланс ЛКП «Львівавтодор» як внесок до статутного капіталу для обслуговування та утримання у належному стані світлофорного об`єкта.

Внаслідок вчинення ДТП і завданої майнової шкоди відповідачем майну ЛКП «Львівавтодор», останнє понесло витрати на відновлення роботи світлофорного об`єкту, розмір яких становить 3 611,20 грн., в тому числі ПДВ 601,87 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 р. та Актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, встановлені у ст. 1192 ЦК України та полягають у зобов`язанні особи, яка заподіяла шкоду: відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо); або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відтак, Відповідач є заподіваючем шкоди, який зобов`язаний відшкодувати Позивачу завдані збитки у повному обсязі.

З метою відшкодування відповідачем завданої майнової шкоди, позивач звертався з вимогою про відшкодування збитків від 23.05.2018 року в сумі 3 611,20 грн. Відповідач отримав вказану вимогу Позивача, про що свідчить надана суду ксерокопія рекомендованого повідомлення, але ОСОБА_1 не здійснив відшкодування завданої шкоди ЛКП «Львівавтодор».

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи довів, що внаслідок ДТП, винуватцем якої є відповідач, відбулося пошкодження належного ЛКП «Львівавтодор» майна та завдана матеріальна шкода в розмірі 3 611, 20 грн., а відтак остання підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 5, 13, 43, 81, 82, 89, 128, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» майнову шкоду у розмірі 3 611 (три тисячі шістсот одинадцять) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» судовий збір у розмірі 1 921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор», 79035, м. Львів, вул. Пасіки Галицькі, 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Марків Ю.С.