ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Суми

Справа №588/585/13-ц

Номер провадження 22-ц/816/4745/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

заявник - прокурор Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області,

заінтересована особа: Мартинівська сільська рада Тростянецького району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича,

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року, ухваленого у складі судді Шевченко В.С., у приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2013 року прокурор Тростянецького району Сумської області звернувся до суду в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області із заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 5,36 умовних кадастрових гектарів, спадкова справа не заводилась, спадкоємці для оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Просить визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну частку (пай) розміром 5,36 га ріллі, вартістю 30576 грн. 33 коп., відумерлою та передати її територіальній громаді Мартинівської сільської ради у власність.

Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 08 квітня 2013 року заяву прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області задовольнив.

Ухвалив визнати спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,36 га ріллі, вартістю 30576 грн. 33 коп. на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області - сертифікат НОМЕР_1 , виданий 14.02.1997 р., що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відумерлою та передати її територіальній громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

06 червня 2014 року Тростянецький районний суд Сумської області постановив ухвалу якою уточнив рішення в даній справі від 08 квітня 2013 року, вказав: вважати відумерлою та переданою територіальній громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у власність спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,7682 га ріллі, 0,4852 га сіножатті, 0,6123 га пасовища, вартістю 30576,33 грн на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області сертифікат НОМЕР_1 , виданий 14.02.1997 р., що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з рішенням суду особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Абрамовича О.В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора відмовити. В обґрунтування скарги зазначає, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 народився його батько ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його батько ОСОБА_3 . Вказує, що у 1980 - х роках ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в м. Мурманськ, Російської Федерації, де згодом і залишився проживати та отримав громадянство Російської Федерації. Періодично він приїздив до своїх рідних в АДРЕСА_1. Зазначає, що оскільки батько ОСОБА_1 помер раніше, то саме ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, взявши сімейні фотокартки та оригінал сертифікату на земельну частку (пай), виданий на ім`я покійної бабусі ОСОБА_2 . У травні 2019 року він вирішив оформити свої спадкові права, а саме право власності на бабусин пай, однак не зміг цього зробити. Зазначає, що правовідносини щодо спадкування виникли у 1998 році, а тому регулюються ЦК УРСР (1963 року), який не передбачає визнання спадщини відумерлою.

Від Охтирської місцевої прокуратури Сумської області надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а апеляційне провадження закрити. В доводах зазначають, що ОСОБА_1 не вчинив дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому питання про його права та обов`язки оскаржуваним рішенням не вирішувалося. Факт перебування у апелянта оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) не підтверджує виконання ним вимог закону щодо вчинення дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Мартинівська сільська ради Тростянецького району подала відзив в якому також просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження з підстав, що ОСОБА_1 не підтвердив належними та допустимими доказами прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення прокурора відділу прокуратури Сумської області Правдюк В.В., яка підтримала відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд першої інстанції, посилаючись на ст. 1277 ЦК України виходив з того, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 . минуло більше одного року, спадщина ніким не була прийнята, а тому наявні передбачені ст. 1277 ЦК України підстави для визнання спадщини, яка відкрилася після її смерті, відумерлою.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 (а. с. 5-7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі на належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Жовтень», на підставі Сертифікату серії НОМЕР_1, площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, виданий на її ім`я згідно рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 15 січня 1997 року № 22, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 591 (а. с. 54). Із заявою про прийняття спадщини, після ОСОБА_2 до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 є онуком померлої ОСОБА_2 Його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до смерті своєї матері ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , записом акту про народження ОСОБА_3 , свідоцтвами про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 50-53). Отже ОСОБА_1 є спадкоємцем законом після померлої ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 529 ЦК України (1963 року).

Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 18/5 від 14.06.94, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

У ОСОБА_1 знаходиться оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, виданий на ім`я ОСОБА_2 згідно рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 15 січня 1997 року № 22, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 591 (а. с. 54). Вказана обставина для нотаріуса відповідно до п. 113 зазначеної Інструкції є доказом вступу ОСОБА_1 в управління чи володіння спадковим майном після померлої ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, вказані обставини не з`ясував. Не звернув увагу на відсутність у заявника правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки прокурором було надано суду лише інформацію про видачу ОСОБА_2 14.02.1997 року сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 5,36 умовних кадастрових гектарів. Суд також взяв до уваги тільки надану прокурором Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якого після ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, спадкоємці для оформлення спадщини до держнотконтори не зверталися, не витребувавши у Мартинівської сільської ради в інтересах якої подана заява, інформацію про наявність близьких родичів у померлої, їх місце проживання та наявність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Внаслідок неповного з`ясування обставин справи, суд першої інстанції визнав спадщину відумерлою за відсутності у справі правовстановлюючого документу на спадкове майно, без вжиття заходів по з`ясуванню кола можливих спадкоємців померлої ОСОБА_2 .

Крім того судом було допущено порушення норм процесуального права. Постановивши ухвалу від 04 червня 2014 року про уточнення рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року, суд першої інстанції фактично змінив своє рішення, зазначивши спадковим майном не право на земельну частку (пай), а конкретну земельну ділянку з іншим розміром. Нормами ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017року) передбачено, що суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, виправити описки та арифметичні помилки та роз`яснити рішення суду. Вчинення такої процесуальної дії як уточнення рішення суду нормами ЦПК України не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не перевірив наявність у померлої ОСОБА_2 спадкоємців, не з`ясував чи усунені вони від права на спадкування, прийняли або не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, та не вирішив питання про залучення до участі у справі усіх заінтересованих осіб, у зв`язку з чим ухвалив помилкове рішення про задоволення заяви. Оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_1 , який є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 та має докази вступу у володіння спадковим майном, так як його наявність позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити у встановленому порядку свої права на спадкове майно, користуватися та розпоряджатися ним.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції та ухвала про його роз`яснення на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд, -

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича, задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року та ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 06 червня 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик