Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 751/8658/15-ц

провадження № 61-10940св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Русинчука М. М. (суддя - доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

треті особи - Друга чернігівська державна нотаріальна контора, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Кардіф»

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 грудня 2015 року у складі судді Мороз К. В. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Страшного М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк»), звернувся до суду позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в межах вартості отриманого у спадщину майна в розмірі 46 919,33 грн та судовий збір - 469,19 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 64 100,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

27 листопада 2009 року банк направив на адресу Другої Чернігівської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника. Друга Чернігівська державна нотаріальна контора надала відповідь, відповідно до якої станом на 30 листопада 2009 року до нотаріальної контори надійшла одна заява про прийняття спадщини від малолітнього сина спадкодавця - ОСОБА_1 , від імені якого діяла його мати - ОСОБА_2 17 серпня 2015 року ТОВ "Українська боргова компанія", яка діє в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», звернулась з повторним запитом про надання інформації та документів до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, на що отримала відповідь, відповідно до якої було отримано лише одне свідоцтво про право на спадщину. Станом на 27 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором по кредиту та відсоткам у розмірі 46 919,33 грн, з яких: 46 146,68 грн - заборгованість по кредиту; 772,65 грн - заборгованість по відсотках.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , АКІБ "УкрСиббанк" дізналося з листа Другої Чернігівської державної нотаріальної контора від 30 листопада 2009 року, а про прийняття спадщини ОСОБА_1 АКІБ "УкрСиббанк" було повідомлено листом цієї нотаріальної контори 19 лютого 2010 року.

Протягом шести місяців від дня, коли АКІБ "УкрСиббанк" дізналося про відкриття спадщини і прийняття спадщини ОСОБА_1 , позивач не пред`явив свої вимоги до цього спадкоємця, чим порушив строк для пред`явлення претензій спадкоємцям боржника, встановлений частиною другою статті 1281 Цивільного Кодексу України, що згідно частини четвертої цієї статті позбавляє права вимоги ПАТ "УкрСиббанк".

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 грудня 2015 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, вважав, що воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк»звернулось з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк», витребувано її матеріали із Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача.

Відповідно до підпункту 4 першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ «Укрсиббанк» аргументована тим, що апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, неповно дослідив обставини справи, суд не встановив чи повідомив нотаріус спадкоємців про вимоги кредитора, висновок суду про те, що банк у встановлений законом строк не пред`явив вимогу до спадкоємців є неправильним, оскільки вимога була пред`явлена 27 листопада 2009 року через Другу Чернігівську державну нотаріальну контору, що не суперечить нормам частини другої статті 1281 Цивільного Кодексу України, тавідповідає пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Позивач виконав вимоги статті 1281 Цивільного Кодексу Україниі вчасно пред`явив вимоги до спадкоємців боржника у вигляді претензії кредитора, надіславши її до нотаріальної контори в зазначений цією нормою шестимісячний строк.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від відповідачів надійшло заперечення на касаційну скаргу, в якому ОСОБА_2 зазначає, що банк відповідно до частини другої статті 1281 Цивільного Кодексу України мав звернутись до спадкоємців, а не до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, яка також не довела їх до відома вимог позивача про повернення боргу, крім того вона як законний представник малолітнього сина ОСОБА_1 , відразу повідомила позивача про смерть ОСОБА_3 та позивачу відомо було місце їх місце проживання, посилання позивача на Інструкцію не заслуговує на увагу так як Цивільний Кодекс України має вищу юридичну силу.

Вартість спадкового майна складає 1 736,67, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що значно менше ніж заборгованість, яку просить банк, таким чином вважає касаційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, відповідач просила суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного Процесуального Кодексу України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до статті 1218 Цивільного Кодексу Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1281 Цивільного Кодексу Українив редакції чинній на час виникнення спірних відносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного Кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги.

Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що 04 лютого 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

27 листопада 2009 року, тобто у встановлений частиною другою статті 1281 Цивільного Кодексу Українистрок, АКІБ «УкрСиббанк» направив до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника такого змісту: « 1.Довести до відому усіх без винятку спадкоємців ОСОБА_3 […] вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в розмірі 46 919,33 грн, що виникли у зв`язку з укладенням між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.02.2008 року. 2. Повідомити АКІБ «УкрСиббанк» про спадкоємців ОСОБА_3 , яким видано свідоцтво про право на спадщину.

Листом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 30 листопада 2009 року повідомлено АКІБ «УкрСиббанк», що станом на дату листа надійшла одна заява про прийняття спадщини від малолітнього сина спадкодавця ОСОБА_1 , від імені якого діє мати ОСОБА_2 , вказана претензія долучена до матеріалів спадкової справи.

Відомостей щодо доведення вимоги до відома спадкоємців нотаріальною конторою суду не надано.

05 серпня 20015 року ТОВ "Українська боргова компанія" в інтересах ПАТ «УкрСиббанк» направила повторний запит про надання інформації щодо складу спадкоємців та документів.

12 серпня 2015 року Друга Чернігівська державна нотаріальна контора своїм листом повідомила, що 15 лютого 2010 року видано лише одне свідоцтво на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на ім`я сина спадкодавця ОСОБА_1 , від імені якого діє мати ОСОБА_2 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

Вартість успадкованого майна ОСОБА_1 судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що відповідач станом на 27 серпня 2015 року вимогу не виконав, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Стаття 1281 Цивільного Кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 320/6489/16-ц, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Колегія суддів приймає доводи касаційної скарги, що висновок судів про непред`явлення позивачем у встановлений законом строк вимоги до спадкоємців є помилковим, оскільки пред`явлення банком своїх вимог до них відбулось 27 листопада 2009 року (впродовж шести місяців після відкриття спадщини) через нотаріальну контору, що не суперечить вимогам статті 1281 Цивільного Кодексу України, яка не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті інформувати спадкоємців в передбачений законом строк про їх зобов`язання за боргами спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї статті зобов`язує повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про ці борги.

Доведення нотаріусом інформації про борги спадкодавця до його спадкоємців знаходиться поза межами предмета доказування у цій справі, оскільки з цією обставиною закон не пов'язує право кредитора на задоволення його вимоги до спадкоємців боржника.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, з яким погодився апеляційний суд, про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що протягом шести місяців позивач не пред`явив свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, що згідно частини четвертої статті 1281 Цивільного Кодексу Українипозбавляє його права вимоги.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 Цивільного Процесуального Кодексу України, встановлювати обставини, які не були встановлені судами першої і апеляційної інстанцій.

Встановивши, що об`єктом спадкування є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом на яку видане на ім`я сина спадкодавця ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не виконав встановлений частиною четвертою статті 10 ЦПК України 2004 року обов`язок сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи - не встановив вартість цієї квартири, що є необхідним для визначення меж відповідальності спадкоємця (стаття 1282 Цивільного Кодексу України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Українська факторингова компанія»,щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права є обґрунтованими.

Частинами третьою, четвертою статті 411 Цивільного процесуального Кодексу України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного вважає необхідним скасувати ухвалу апеляційного суду, яка постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 Цивільного Процесуального Кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. М. Русинчук

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

В. Є. Краснощоков