Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 361/1015/17

провадження № 61-29622 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Броварське АТП 13262»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 07 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Лівінського С. В., Журби С. О., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Броварське АТП 13262» (далі - ТОВ «Броварське АТП 13262») про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати, нарахування одноразової премії та внесення змін у довідку про доходи.

Позовна заява мотивована тим, що з 1986 року по 1987 рік він перебував

у трудових відносинах із ТОВ «Броварське АТП 13262», де працював водієм.

У травні 1986 року він був відкомандирований для участі в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС), унаслідок чого йому встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії.

Згідно із довідкою від 17 січня 2017 року № 1, виданої ТОВ «Броварське

АТП 13262» про заробітну плату у період ліквідації наслідків аварії на

ЧАЕС за 02 травня 1986 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 15 крб. 93 коп. та одноразову премію у розмірі 50 крб., але при нарахуванні йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС відповідачем не були враховані документи, про існування яких йому не було відомо раніше, та на той час вони були під грифом «Таємно» і «Для службового користування», які регламентували порядок оплати праці у тридцяти кілометровій зоні відчуження, а саме: запроваджувалась одноразова

премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР, Держпланом

СРСР та розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати

400 крб., яка враховується при призначенні пенсії.

З метою відновлення порушеного права він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати нову довідку про заробітну плату, до якої включити премію у розмірі 400 карб. та видати для пред`явлення

у Пенсійний фонд України нову довідку про заробітну плату встановленого зразка з урахуванням вказаних виплат.

У січні 2017 року він отримав відмову ТОВ «Броварське АТП 13262» у видачі нової довідки про заробітну плату, одержану за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із включенням до неї премії у розмірі 400 крб., так як вказана премія не була врахована під час нарахування заробітної плати, а, отже, підстави для включення її у довідку відсутні.

Посилаючись на те, що він, як особа, яка безпосередньо приймала участь

в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на виплату премії в розмірі 400 крб., яку йому протиправно не нараховували, просить зобов`язати відповідача включити вищезазначену одноразову премію за роботу в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії у довідку про заробітну плату встановленого зразка та видати її для пред`явлення

у Пенсійний фонд України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Броварське АТП 13262» включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 17 січня 2017 року № 1 премії

у розмірі 350 крб. за 02 травня 1986 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право на максимальну премію за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження за 02 травня 1986 року розміром 400 крб. Однак, з врахуванням вже отриманої позивачем одноразової премії у розмірі 50 крб., він має право на внесення до довідки про заробітну плату премії лише у сумі

350 крб., на підставі пунктів 1, 3 постанови Ради Міністрів УРСР

і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці

та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій

та установ, які зайняті на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 серпня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Броварське АТП 13262» задоволено. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач видав ОСОБА_1 довідку від 17 січня 2017 року № 1, в якій зазначено отриману позивачем за роботу в зоні відчуження заробітну плату у розмірі 15 крб. 93 коп. та одноразову премію у розмірі 50 крб., тобто діяв відповідно до вимог статті 49 КЗпП України і статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивачем належними доказами не підтверджено порушення його прав вказаними діями відповідача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій 29 серпня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом було враховано, що премія, на яку має право позивач відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року, вже була йому виплачена

у розмірі 50 крб., про що свідчить довідка від 17 січня 2017 року № 1, видана ОСОБА_1 Однак, апеляційним судом не було прийнято до уваги підставу виплати цієї премії, оскільки вона була виплачена за добросовісне відношення до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно з постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату всесоюзної центральної ради професіональних союзів від 07 травня 1986 року №153/10-43 відповідно до діючої на підприємстві системи преміювання, про що свідчить наказ № 178 від 15 травня 1986 року. Таким чином, позивач мав право на видачу нової довідки про заробітну плату з внесеною до неї премією у розмірі 400 крб для нарахування йому пенсії.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 26 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу 361/1015/17-ц з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

За правилом статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР

і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР від 24 червня 1986 року № 1512-р) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб, яка враховується при призначенні пенсії.

Пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи водієм у Броварському АТП 11063, правонаступником якого є ТОВ «Броварське АТП 13262», був відкомандирований у м. Чорнобиль для участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, унаслідок чого має інвалідність ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої визначений відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У травні 1986 року йому була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу у зоні відчуження ЧАЕС за 02 травня 1986 року у розмірі 15 крб. 93 коп. та відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради одноразова премія

у розмірі 50 крб.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильність вирішення спору, оцінивши надані сторонами докази дійшов правильного висновку про те, що ТОВ «Броварське АТП 13262» було вірно застосовано норми права, що діяли на той час при нарахуванні пенсії, про що зазначено у довідці від 17 січня 2017 року № 1, виданій ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено порушення відповідачем його прав, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не було перевірено підставу виплати ТОВ «Броварське АТП 13262» премії у розмірі 50 крб. позивачу, спростовуються посиланням, вказаним у довідці про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , на підпункт 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 як на підставу для нарахування вищезазначеної премії.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник