Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/1973/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

27 вересня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М., Осадчої А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 10 квітня 2002 року. За час шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2000 по справі № 2-4386/2000 з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання доньки. Але, відповідач весь час ухилявся від сплати аліментів. За довідкою - розрахунком заборгованості аліментів по виконавчому листу № 2-4386 від 20.12.2000 Придніпровського районного суду м. Черкаси розмір заборгованості по аліментах за боржником ОСОБА_2 складає 61111,48 грн.

05.02.2018 року донька досягла повноліття і на даний час за окремим рішенням суду стягує аліменти на період свого навчання. Відповідачем борг по аліментах не виплачено.

Зазначає, що відповідно до діючого законодавства пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Нею проведений розрахунок та визначений розмір пені за боргом за період з липня 2014 року по 05.02.2018 (день повноліття дитини), який складає 254 415, 50 грн.

Таким чином, посилаючись на ст. 196 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 61111грн. 48коп., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період часу з липня 2014 по 05.02.2018 в розмірі 61111грн. 48 коп.

Ухвалою суду від 05.04.2019 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Дані спірні правовідносини пов`язані із правовідносинами щодо стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач є батьком їхньої доньки і раніше він сплачував кошти на утримання доньки з 2014 по 2015 рік; припинив платити аліменти і за довідкою ДВС має заборгованість 61111 грн. 48 коп. Постановою ДВС накладено арешт на майно відповідача, а саме, - частину будинку, яка належить йому. Крім того, зазначила, що відповідач проживає за тією ж адресою фактично, і з її слів не працює, зловживає спиртними напоями. Дочка 05.02.218 року, хоча й стала повнолітньою, але потребує коштів на своє утримання. На час розгляду справи заборгованість по аліментах не погашено, крім того, сума 6111 грн. 48 коп. заборгованості нарахована органами ДВС за період з липня 2014 року по 05.02.2018 року. Вона пропонувала відповідачу врегулювати спір в добровільному порядку, щоб він оформив на дочку право власності на нерухоме майно, він погодився, але нічого для цього не зробив. Розрахунок заборгованості по аліментах ніхто не оспорював, спору про батьківство немає. Тож просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подано.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 10.04.2002, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 25.07.2007.

Відповідно до рішення Придніпровського районного районного суду м. Черкаси від 17.11.2000 по справі № 2-4386/2000 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.11.2000 року та до повноліття дитини.

За даними довідки Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси від 14.01.2019 вих. №117 станом на 01.03.2018 року борг по аліментах за боржником ОСОБА_2 складає 61111 грн. 48 коп. та зазначено, що заборгованість визначалася згідно виконавчого листа та наданих чеків. Тож вказана заборгованість на час розгляду справи не сплачена та підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивача.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано до суду іншу довідку з органів ДВС щодо розміру заборгованості, що надана позивачем.

Отже, підстав вважати, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, на який позивачем нараховано неустойку (пеню), невірно, - немає.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як передбачалось частинами 1, 2 статті 196 СК України в редакції, що діяла до 17.05.2017 року, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, з липня 2014 по грудень 2014 року нараховано розмір пені в розмірі 1% від суми заборгованості в розмірі 35602 грн. 41 коп., за 2015 в сумі 103311 грн. 72 коп., за 2016 року - 77668 грн. 47 коп., з січня 2017 року по червень 2017 року -26902 грн. 72 коп.

Перевіривши дані розрахунки, що надані позивачем, суд дійшов до висновку, що нарахування здійснені вірно за період часу з липня 2014 року по червень 2017 року.

Крім того, з 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року і внесено зміни до статті 196 СК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Тож, з липня 2017 року по січень 2018 року розрахунок пені становить 10930 грн.18 коп.

Отже, всього за період часу з липня 2014 року по 05.01.2018 року заборгованість ОСОБА_2 по пені становить 254415 грн. 50 коп.

Таким чином, розглядаючи справу, відповідно до ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог та вимог сімейного законодавства, розмір пені, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь становить 61111,48 грн. і такі вимоги знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Т ОСОБА_5 , відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст.6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам, справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК.

Отже, в даному випадку, суд вважає, що ОСОБА_2 повинен був вчиняти дії пов`язані з його виконанням, оскільки його дитина повинна мати засоби для існування. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав.

Таким чином, за результатами розгляду справи, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 61111грн. 48коп. згідно довідки № 117, а також неустойку (пеню) в розмірі 61111грн. 48коп. за прострочення сплати аліментів за період часу з липня 2014 року по 05.02.2018, а всього 122222 грн. 96 коп.

На думку суду, прийняте судове рішення відповідає висновкам постанови від 25 квітня 2018 року №572/1762/15-ц, постанови від 03.04.2019 №333/6020/16 Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно з відповідача в дохід держави стягнути судовий збір в розмірі 1222 грн. 23 коп., оскільки позивач при подачі такого позову звільнена від сплати таких судових витрат, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 2820-284, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож.: АДРЕСА_1 , код та дані паспорту відсутні) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_4 ) заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 61111грн. 48коп., а також неустойку (пеню) в розмірі 61111грн. 48коп. за прострочення сплати аліментів за період часу з липня 2014р. по 05.02.2018р., а всього 122222грн. 96коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1222грн. 23коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька