Справа № 344/7156/19
Провадження № 22-ц/4808/1162/19
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року, ухвалене суддею Домбровською Г.В.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася із вказаним позовом до ОСОБА_3 та просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народився син ОСОБА_6 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 березня 2019 року шлюб між ними розірвано, а дитину залишено проживати з нею.

Відповідач не надає добровільно та в належному розмірі матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_7 , який проживає разом із нею.

Утримання дитини такого віку потребує значних коштів, позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. Відповідач працює доцентом в Івано-Франківському національному медичному університеті, отримує доходи, має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину, проте не здійснює це належним чином.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 квітня 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частки його доходу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що в частині визначення розміру присуджених аліментів суд неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Встановлені судом обставини не відповідають дійсності. З часу народження сина ОСОБА_7 проявляє батьківську турботу про сина як в частині матеріального забезпечення, охорони здоров`я, так і розвитку його здібностей. Фактично одягає сина за власні кошти, щомісячно добровільно надає позивачці грошові кошти в розмірі 1000 гривень, щомісячно оплачує навчання сина в школі вивчення англійської мови в розмірі 400 гривень, забезпечує сина підручниками, спілкується з ним та намагається проводити з ним вільний час.

Протягом останнього часу позивачка перешкоджає їхнім зустрічам та спілкуванню, не дозволяє бачитись з сином, чим порушує його права.

Зазначені позивачкою дані щодо стану здоров`я сина є перебільшенням, хвороби є легкими розладами життєдіяльності організму внаслідок сезонних або вікових змін та не потребують дороговартісного лікування.

Крім цього, в обґрунтування суми аліментів, яку має можливість сплачувати, зазначив, що має витрати на утримання житла, харчування та одяг, сплату комунальних послуг, витрати на відпочинок та дозвілля, допомогу непрацездатним батькам.

Позивач володіє інформацією про його доходи, заробітна плата становить близько 13 000 гривень на місяць, однаке вже сплачує аліменти в розмірі 25% із заробітної плати на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наведені позивачкою обставини спростовано наданими ним поясненнями та наданими до матеріалів справи доказами, іншу частину був готовий спростувати шляхом особистої участі у судовому засіданні, проте судом був позбавлений цього права. Вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшений з урахуванням його матеріальних можливостей.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду обґрунтованим, законним та справедливим. Обставини, наведені у апеляційній скарзі, не відповідають дійсності. Зокрема, підручники для навчання дітям видають загальноосвітні школи, за виключенням окремих предметів, батьки апелянта протягом тривалого часу проживають у Канаді та допомоги сина не потребують.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 березня 2019 року розірвано. ( а.с.4-5).

За час перебування у шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.3).

Відповідно до довідки Івано-Франківського національного медичного університету від 14 травня 2019 року ОСОБА_1 працює на посаді доцента кафедри патофізіології та сплачує аліменти в розмірі 25% із заробітної плати на користь ОСОБА_8 на неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

Відповідно до довідки від 18 травня 2019 року відповідач оплачує навчання свого сина ОСОБА_5 в школі з вивчення англійської мови в розмірі 400 гривень щомісяця, придбав для сина підручники для навчання на суму 700 грн. ( а.с.21).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, позивача та її представника, які вимоги скарги заперечили, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»

розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить : з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_1 ? розміру всіх видів заробітку у повній мірі не взяв до уваги матеріальне становище відповідача як платника аліментів, зокрема спроможність сплачувати визначений розмір аліментів відповідно до його заробітку.

Так, згідно довідки про доходи відповідач ОСОБА_1 працює на посаді доцента Івано-Франківського національного медичного університету та після сплати аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дохід за період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року становив 58 775, 84 гривень (а.с. 56).

Згідно розрахункового листа за квітень 2019 року на руки ОСОБА_1 отримав 10 332, 27 гривень (а.с. 57).

Суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що апелянт щомісяця сплачує позивачці 1020 гривень та згідно довідки приватної школи з вивчення англійської мови оплачує навчання сина ОСОБА_7 щомісячно в розмірі 500 гривень, придбав підручники на суму 700 гривень (а.с. 22, 54, 94).

Апелянт оскаржив судове рішення у зв`язку з тим, що його дохід передбачає витрати на утримання житла, харчування та одяг, сплату комунальних послуг, витрати на відпочинок і дозвілля, допомогу перестарілим батькам та сплату аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від іншого шлюбу.

У засіданні апеляційного суду встановлено, що позивач ОСОБА_3 працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи та викладачем теоретичних дисциплін, загальна сума її доходу за жовтень 2018 року березень 2019 року становить 96 109, 54 гривень, а відповідач за період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року отримав 58 775, 84 гривень.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, визначаючи 1/4 розміру аліментів повинен був врахувати обов`язок обох батьків утримувати дитину та інші суттєві обставини справи, зокрема матеріальний стан відповідача та його спроможність сплачувати визначений розмір аліментів з урахуванням того, що він уже сплачує аліменти на утримання іншого сина.

Доводи апелянта щодо стягнення 1/8 розміру аліментів не можуть вважатися обґрунтованими, адже син ОСОБА_6 є школярем, відвідує гуртки, потребує відпочинку, що також передбачає суттєві витрати, а тому колегія суддів вважає, що 1/6 частина від усіх видів його заробітку, які з нього стягуватимуться, з урахуванням обов`язку обох батьків, забезпечить потребу належної матеріальної підтримки сина ОСОБА_7 та не суперечитиме вимогам закону щодо гармонійного розвитку дитини.

Відповідач належними доказами підтвердив свій матеріальний стан, необхідність витрат та отримання доходів, що має істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення частки розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта