Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2019 Справа №607/16884/19

08 жовтня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Байковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 90,3 кв.м., житловою площею 73,1 кв.м., що по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи - службова, голова двору - його батько ОСОБА_2 . За життя батько склав заповіт, яким все належне майно заповів йому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . У встановленому законом порядку він прийняв спадщину та частково оформив спадкові права. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 19 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник Байковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав заяву про слухання справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позову.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 набув у власність житловий будинок, що по АДРЕСА_1 .

Згідно довідок за № №250, 246 та 2050, від 30 вересня 2019 року, виданих Байковецькою сільською радою Тернопільського району та даних господарських книг вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 року є двором службовця, членами якого були ОСОБА_2 (голова двору), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_1 (син), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онука), ОСОБА_7 (онук).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 червня 2004 року, виданим Стегниківською сільською радою, про що зроблено актовий запис за №6.

Єдиними спадкоємцями майна померлої за законом є чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_1

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання разом із нею на час смерті у спірному житловому будинку, що стверджується довідкою за №247 від 30 вересня 2019 року, виданою Байковецькою сільською радою.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №57519197 від 11.09.2019 року спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводились.

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету сільської ради від 01 квітня 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за №05, ОСОБА_2 все належне йому майно, де б воно не було і з чого не складалось і на що він за законом матиме право, на випадок смерті заповів ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23 вересня 2010 року, виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №06.

Єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом є ОСОБА_1 Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не встановлено.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, шляхом постійного проживання разом із ОСОБА_2 на час його смерті у спірному житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за №248 від 30 вересня 2019 року, виданої Байковецькою сільською радою.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкував належний йому житловий будинок.

Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу за №430/2011 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 червня 2011 р.

Окрім того, ОСОБА_1 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_2 , шляхом отримання 30 грудня 2011 року свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку пл. 1,49 га., яка розташована на території Стегниківської сільської ради та грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, що знаходяться в ТВБВ №10019/02 філії Тернопільського обласного управління ВАТ «Державний банк України», у якій знаходяться на зберігання вклади на рахунку: 1024 НОМЕР_3 , 057111 НОМЕР_3 та компенсаційний 91551 530/01.

Згідно довідки за №239 від 15 грудня 2011 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що у видачі витягу з Реєстру права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 563/02-14 від 28 лютого 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на спірний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0664, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,2501 га.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу вимог ч. 1 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом із останнім на час його смерті у спірному житловому будинку, що по АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач частково оформив спадкові права отримавши на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові вклади.

Інших спадкоємці за законом чи за заповітом судом не встановлено.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне ОСОБА_2 спірне будинковолодіння, у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкував належне йому спірне будинковолодіння, однак, оформити спадкові права у нотаріальної конторі не має можливості, за відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Згідно з вимогами ст.ст. 100, 101 ЦК Української РСР (від 1963 року), які діяли на час виникнення спірних правовідносин, в особистій власності громадян могли бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Однак, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 90,3 кв.м., житловою площею 73,1 кв.м., що по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 524, 529, 534, 549 ЦК 1963 року, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (вул.Січових Стрільців, 43 с.Байківці Тернопільського району; ) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 90,3 кв.м., житловою площею 73,1 кв.м., що по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, вул.Січових Стрільців, 43 с.Байківці Тернопільського району; .

Повне рішення складено 16 жовтня 2019 року.

ГоловуючаІ. М. Черніцька