Справа № 210/4587/16-ц
провадження №2/216/451/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, 11 жовтня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтовув тим, що 15 грудня 2006 року між АКБ «Форум» і ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено кредитний договір № 0270/06/05-А, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 43146,00 дол. США. За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язався оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 12,5% річних, та повернути кредитні кошти до 12.12.2012 року. Позивач умови договору виконав. В свою чергу, Відповідач порушив умови договору, у зв`язку з цим Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0270/06/05-А від 15.12.2006 року в сумі 20 120,90 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 19565,33 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 555,57 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 380 429,38 гривень та порушення умов кредитного договору п.3.3.7 - 5000,00 грн., а також покласти судові витрати у розмірі 13 577,13 гривень на відповідача.

До суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості позивача ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" як правонаступника ПАТ "БАНК ФОРУМ" у зв`язку з переходом до ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на підставі договору №1035-Ф від 16 березня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №0270/06/05-А.

До клопотання про залучення до участі у справі правонаступника долучено докази на підтвердження того, що ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" є правонаступником ПАТ "БАНК ФОРУМ".

22 травня 2019 року ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було здійснено заміну позивача Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" його правонаступником ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА".

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Щербачов А.П. надав заперечення проти позову у якому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ «Банк Форум» в повному обсязі з підстав пропуску строку позовної давності. Також від представника надійшла заява згідно якої останній наполягає на відмові в задоволенні позовної заяви та просить суд розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 року.

Рішенням №10 від 19.01.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І. М. (а.с. 15).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно п.5 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року між АКБ «Форум» і ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено кредитний договір №0270/06/05-А, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 43 146,00 дол. США. За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 12,5% річних, та повернути кредитні кошти до 12.12.2012 року (а.с. 4-5).

Встановлено, що Банк надав Відповідачу кредит у сумі 43 146,00 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки №975 від 15.12.2006 року (а.с. 6).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. ст. 1049, 1050, 553, 554, 543 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктами 2.4, 2.5, 2.7 кредитного договору визначено, що Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно (а.с. 4).

За умовами п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (а.с. 5).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Позичальник не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не вносить обов`язкове часткове повернення кредитних коштів, чим порушив умови кредитного договору (а.с. 3).

В зв`язку з цим Банк направив Відповідачу лист-вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 26.09.2016 року № 7632/1.4 (а.с. 10).

Лист-вимогу було проігноровано, сплата заборгованості за кредитним договором Відповідачем не здійснюється, у зв`язку з чим станом на 28.09.2016 року, заборгованість за кредитним договором складає 20 120,90 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 19 565,33 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 555,57 доларів США, а також пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами 380 429,38 грн.; а також штраф за порушення умов кредитного договору - 5000,00 грн..

Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати по ньому процентів.

З матеріалів справи встановлено, що 28 грудня 2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним Ігорем Анатолійовичем, за заявою Позивача було вчинено виконавчий напис №6328, та звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить Відповідачу на праві приватної власності, а саме: транспортний засіб марки Тойота Камри, модель ХLE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, задовольняючи вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» в розмірі 20 365,11 доларів США, що еквівалентно станом на 14.09.2010 року 161 051,36 гривень, в тому числі: - кредитні кошти в розмірі 19565,33 доларів США, що еквівалентно 154726,54 гривень; - нараховані та прострочені відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 632,93 доларів США, що еквівалентно 5005,34 гривень; - пеня в розмірі 166,85 доларів США, що еквівалентно 1319,48 гривень.; - 3000,00 гривень витрати по вчиненню виконавчого напису.

13 грудня 2013 року Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №41232003 про примусове виконання виконавчого напису №6328 від 28 грудня 2010 року.

В ході зазначеного виконавчого провадження рухоме майно не було реалізовано.

Таким чином, позивач, у зв`язку з порушенням боржником ОСОБА_1 , виконання зобов`язання за кредитним договором відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.2 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, надіславши 26 вересня 2016 року претензію (вимогу) боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, а також вчинивши виконавчий напис №6328 від 28 грудня 2010 року на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки Тойота Камри, модель ХLE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Щодо клопотання Відповідача про застосування строку позовної давності суд вважає його обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України ).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пунктів 3.2.2 та 5.3 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 26 вересня 2016 року претензії (вимоги) боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України, викладена у Постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15, Касаційного цивільного суду, викладена у Постанові від 16 липня 2018 року у справі № 61-17752св18.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язані дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251,252 ЦК України).

Строком виконання зобов`язань за Кредитним договором №0270/06/05-А від 15 грудня 2006 року та датою повернення останнього платежу згідно Кредитного договору є 12 грудня 2012 року.

У зв`язку з порушенням Позичальником строків повернення кредиту, що встановлені Кредитним договором (Графіком погашення) та виникненням заборгованості, Банк використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на дострокове повернення кредиту, надіславши 26 вересня 2016 року позичальнику повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов`язанні із ним платежів в 30-дений строк, тобто до 26 жовтня 2016 року.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже з урахуванням відмови в задоволенні позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача не підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 13 577,13 грн.

Керуючисьст.ст. 5-8,12-19,23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", місце знаходження м. Київ, бульвар Вацлава Гавела буд. 6, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: М.В. Бутенко