Справа № 342/838/18
Провадження № 2/342/67/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, стягнення моральної (немайнової) шкоди та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , жителька с. Котиківка Городенківського району, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача в її користь моральну (немайнову) шкоду в сумі 15000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 600000 гривень за навмисне пошкодження її частини будівлі та знищення спадщини - половини хати її покійної матері ОСОБА_3 ; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач, який понад 30 років через огорожу проживає з нею по сусідству по АДРЕСА_1 с АДРЕСА_2 , постійно вчиняє безпричинні скандали, лайки з позивачкою, розповсюджує стороннім особам інформацію стосовно неї та її авторитету; тероризує позивачку своїми вчинками, хуліганством, крадіжкою. Цим же принижує її честь, гідність, ділову репутацію. Відповідач завдає шкоду побуту позивачки і її здоров`ю; погрожує їй вбивством, робить змову з своїми знайомими про замах на її особисте життя, і його знайомі особи посеред ночі вторгаються на її подвір`я, де чинять хуліганство і завдають шкоду її матеріально-побутовим умовам. Про такі нічні візити вона неодноразово повідомляла органи поліції і прокуратури. Також позивачка зазначає, що відповідач в присутності голови сільської ради с. Котиківка ОСОБА_4 замахувався на неї, кидав в неї камінням, бив по руках, а поряд лежав важкий предмет - довбня, якою він замахував над нею, при цьому обзивав її нецензурними словами. Вважає, що в той час відповідач був п`яний. В позові вказує, що відповідач і його дружина п`ють, б`ються, тому по викликах до них неодноразово приїздила поліція. Позивачка вважає відповідача психічно хворим і ненормальним, так як їй в очі він заявляв про підпал її хати. Також позивачка зазначає, що відповідач свідомо підробляє документи на спадщину її матері ОСОБА_3 , незаконно знищив будівлю, не маючи на це права; підробляє техпаспорт, свідоцтво про смерть батька позивачки ОСОБА_5 , в якому не сходиться з оригіналом серія та номер; ніби-то після смерті батька позивачки спадщина переходить тещі відповідача ОСОБА_6 , яка ніби-то є рідною сестрою ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_6 походить з сім`ї ОСОБА_7 з с. Котиківка, а батько позивачки ОСОБА_5 родом із с. Семаківці. АДРЕСА_3 «5а» по АДРЕСА_2 був відкритий незаконно, відповідач самовільно завалив, знищив половину пересипаної хати - спадщини її матері ОСОБА_3 , що належала їй, як спадкоємцю за законом після її матері ОСОБА_8 , яка була головою цілого двору. Після смерті ОСОБА_8 ця будівля була записана на батька позивачки ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 трактором з тросом завалив спадщину і пошкодив ту половину хати, в якій проживає в даний час позивачка. Хата дала зразу сильний осад, осів фундамент, стеля і стіни пошкоджені. Такі дії відповідач робив свідомо, умисно, щоб позивачка і її мати ОСОБА_3 (в той час хвора, а тепер покійна) не мали де проживати. Комісією Городенківської адміністрації визнано хату позивачки аварійною, пошкодженою. Тому за такі умисні хуліганські дії відповідача, за руйнування і пошкодження, він повинен відшкодувати позивачці, як спадкоємцю, без вагань матеріальну шкоду. Крім того, позивачка в позові вказує, що відповідач «простягав руки» до її покійної матері, яка була на городі. Відповідач зарекомендував себе негативно. Крім вищенаведеного, позивачка вважає, що відповідач робив наклепи, викрав: з її подвір`я велику кількість дощок, нарізані метрами дрова, з її стайні викрав четвертинки заготовлених дров, з її огорожі майже половину каміння; викрадав електроенергію; підробляв ключі на вхід до хати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала з підстав, наведених в ньому, просить задовольнити. Додатково уточнила, що будинок, в якому вона проживає, в даний час знаходиться в АДРЕСА_2 . Раніше назва АДРЕСА_4 була Цвинтарна, потім Щорса, деякий час с. Котиківка входило в м. Городенка. Її мама ОСОБА_3 , 1921 року народження, при одруженні змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_9 на прізвище ОСОБА_10 . Згідно погосподарської книги сільської ради хата, в якій вони проживали, належала бабі позивачки ОСОБА_8 . Її мама ОСОБА_3 і ОСОБА_11 були рідними сестрою і братом. ОСОБА_12 брат одружився з ОСОБА_13 . Баба ОСОБА_8 померла в 1964р. Відповідач знищив (завалив) половину хати в 1998 р. Комісія обстежувала житловий будинок, в якому вона проживає, і було виявлено, що будинок має руйнування, тому відповідач повинен відшкодувати їй 600000 грн. майнової шкоди за навмисне пошкодження частини будівлі та знищення спадщини - половини хати її покійної матері ОСОБА_3 , що відповідає вартості однокімнатної квартири. Одночасно пояснила, що її мама ОСОБА_3 померла в 2015 р.

До суду відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю, так як позовні вимоги необґрунтовані, невмотивовані; нафантазовані чи вигадані позивачкою події тридцятирічної минувшини, до яких застосовується позовна давність згідно приписів ЦК УРСР. Одночасно зазначив, що зруйнування та знищення спадщини не охоплюється позовом про захист честі, гідності і ділової репутації; позивачка не надала суду документів стосовно захисту прав ОСОБА_3 , яка померла приблизно 10 років тому, і з її смертю припинились усі її правовідносини, в тому числі і вирішення їх в суді. Вважає, що розгляд справи може проводитись судом без його участі.

Ухвалою суду від 04.02.2019 задоволено клопотання позивачки про виклик в судове засідання свідка, працівника Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Стойка М.

Згідно Ухвали суду від 11 червня 2019 року задоволено клопотання позивачки про витребування з Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області: виписку (витяг) з інформаційної бази щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та результати розгляду звернень ОСОБА_1 у Городенківське відділення поліцію на неправомірні дії ОСОБА_2 , за період з 2012 року по час винесення ухвали.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Оскільки у поштовому повідомленні проставлені відмітки про відмову ОСОБА_2 . отримати судові повістки про виклик в судові засідання, відповідно до положень п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, якому належним чином вручені судові повістки.

Заслухавши вступне слово позивачки, допитавши свідка ОСОБА_14 , дослідивши та оцінивши дані наявні в справі письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Судом встановлено, що сторони по справі є сусідами, проживають по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_5 живе в будинку АДРЕСА_1 , відповідач живе в АДРЕСА_1 а, що стверджено відмітками про місце проживання в копіях їх паспортів, доданих до матеріалів справи. Про місце проживання відповідача за вищевказаною адресою також свідчить повідомлення Котиківської сільської ради № 187/02.2-19 від 06.09.2018, отримане на запит суду, поданий на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

Із копії паспорта відповідача ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 23.01.1998 Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, слідує, що 14.01.1981 відділом РАГСу м. Городенка був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_15 , 1957року народження.

Територія колишнього села Котиківка була виділена з меж міста Городенка Городенківського району Івано-Франківської області в окремий населений пункт з відновленням найменування - село Котиківка, відповідно до Постанови Верховної Ради України № 519/96-ВР від 15.11.1996.

Видані виконавчим комітетом Котиківської сільської ради копії довідок із погосподарських книг, надані суду сторонами (позивачкою надана довідка № 205 від 13.04.2018, відповідачем надана довідка № 172 від 26.03.2018) по господарству, в якому раніше проживали спільні родичі позивачки та дружини відповідача, а також по господарствах, в яких в даний час проживають позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , встановлено, що:

- згідно погосподарської книги № 12 особистий рахунок 540 за 1950-1952 роки в господарстві по АДРЕСА_6 проживали: ОСОБА_8 , 1892 р.н., ОСОБА_16 , 1925 р.н., ОСОБА_5 , 1921 р.н., ОСОБА_17 , 1921 р.н., ОСОБА_6 , 1926 р.н., ОСОБА_18 , 1951 р.н., ОСОБА_19 , 1952 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 особистий рахунок 197 за 1953-1955 роки в господарстві по АДРЕСА_6 проживали: ОСОБА_8 , 1892 р.н., ОСОБА_5 , 1921 р.н., ОСОБА_17 , 1921 р.н., ОСОБА_19 , 1952 р.н.

- згідно погосподарської книги № 3 за 1961-1963 роки особистий рахунок 208 в АДРЕСА_7 по вул АДРЕСА_8 проживали: голова сім`ї ОСОБА_8 , 1892 р.н., зять ОСОБА_5 , 1921 р.н., дочка ОСОБА_17 , 1921 р.н., онуки ОСОБА_19 , 1952 р.н., ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1961-1963 роки особистий рахунок 209 в АДРЕСА_7 по АДРЕСА_8 а проживали: голова сім`ї ОСОБА_11 , 1925 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1926 р.н., дочки ОСОБА_20 , 1950 р.н., ОСОБА_15 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1964-1966 роки особовий рахунок 225 в АДРЕСА_9 АДРЕСА_8 проживали: голова сім`ї ОСОБА_8 , 1892 р.н., зять ОСОБА_5 , 1921 р.н., дочка ОСОБА_17 , 1921 р.н., онуки ОСОБА_19 , 1952 р.н., ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1964-1966 роки особовий рахунок 226 в АДРЕСА_9 АДРЕСА_8 а проживали: голова сім`ї ОСОБА_11 , 1925 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1926 р.н., дочки ОСОБА_20 , 1950 р.н., ОСОБА_15 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1966-1970 роки особовий рахунок 230 в АДРЕСА_9 АДРЕСА_8 проживали: АДРЕСА_10 сім`ї ОСОБА_8 , 1892 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_5 , 1921 р.н., дочка ОСОБА_3 , 1922 р.н., онуки ОСОБА_19 , 1952 р.н., ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1966-1970 роки особовий рахунок 231 в АДРЕСА_8 а проживали: голова сім`ї ОСОБА_11 , 1925 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1926 р.н., дочки ОСОБА_20 , 1950 р.н., ОСОБА_15 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1971-1973 роки особовий рахунок 247 в АДРЕСА_9 АДРЕСА_8 проживали: голова сім`ї ОСОБА_5 , 1921 р.н., дружина ОСОБА_3 , 1922 р.н., дочка ОСОБА_21 , 1952 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н., внук ОСОБА_22 , 1973 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1971-1973 роки особовий рахунок 248 в АДРЕСА_8 а проживали: голова сім`ї ОСОБА_11 , 1925 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1926 р.н., дочки ОСОБА_20 , 1950 р.н., ОСОБА_15 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1997-2000 роки особовий рахунок 111 в АДРЕСА_1 проживали: голова двору ОСОБА_3 , 1922 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 3 за 1997-2000 роки особовий рахунок 112 в АДРЕСА_1 а проживали: голова двору ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- згідно погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки особовий рахунок АДРЕСА_11 в АДРЕСА_1 проживали: АДРЕСА_10 двору ОСОБА_3 , 1922 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки особовий рахунок 474 в АДРЕСА_1 а проживали: голова двору ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- згідно погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки особовий рахунок АДРЕСА_12 в АДРЕСА_1 проживали: АДРЕСА_10 двору ОСОБА_3 , 1922 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки особовий рахунок 392 в АДРЕСА_1 а проживали: голова двору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- згідно погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки особовий рахунок 0588-1 в господарстві по АДРЕСА_1 проживали: АДРЕСА_10 двору ОСОБА_3 , 1922 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н.;

- згідно погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки особовий рахунок 0589-1 в господарстві по АДРЕСА_1 а проживали: голова двору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У згаданих довідках також вказано, що в сільській раді відсутня погосподарська книга № 3 за 1956-1960 роки, відсутні погосподарські книги з 1974-1996 роки.

Наведене свідчить, що спільні родичі позивачки ОСОБА_1 та дружини відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_23 (дошлюбне прізвище ОСОБА_25 ) ще з 1961 року проживали в АДРЕСА_2 під різними номерами: № 4 (№14) та № 4а (№14а), а в подальшому - по АДРЕСА_13 Сагайдачного, будинки під № 5 та під № 5а.

За заповітом від 02.06.2008, посвідченим секретарем Котиківської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 129, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 жителька с. Котиківка все належне їй майно, де б воно не було і з чого би воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме і на що вона за законом матиме право, - заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Про те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видана виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району 04.03.2015.

В підтвердження своїх позовних вимог стосовно того, що відповідач підробляє документи на спадщину її покійної матері ОСОБА_26 , а також підробляє: техпаспорт, свідоцтво про смерть батька позивачки, позивачка не надала суду жодного належного доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування. Надана позивачкою ксерокопія довідки, виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради 10.02.1994 (номер довідки нечіткий) ОСОБА_11 , власнику домоволодіння по АДРЕСА_1 , не є належним чином засвідченою, позивачкою не зазначено про наявність оригіналу такої довідки ні в неї ні в інших осіб, позивачка не обґрунтувала належність цієї довідки, як доказу для підтвердження своїх позовних вимог до відповідача.

Про те, що ОСОБА_11 виконавчим комітетом Городенківської міської ради народних депутатів був наданий дозвіл проводити будівництво житлового будинку на старій земельній ділянці по АДРЕСА_14 , свідчить копія Рішення № 75 від 21.09.1982. Копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 03.07.2008 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори стверджено, що ОСОБА_23 , є спадкоємцем ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , спадкове майно складається з цегляного житлового будинку АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва № НОМЕР_3 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Городенківської міської ради 04.03.1994 на підставі рішення виконкому цієї ж ради № 103 від 01.03.1994, зареєстрованого в Коломийському МБТІ 04.03.1994 в реєстровій книзі № 19 за реєстровим номером 2460 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22759058. Копія Витягу № 19423767, виданого 04.07.2008 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» свідчить, що ОСОБА_23 є власником будинку в АДРЕСА_14 , згідно Свідоцтва про право на спадщину /1337/ 03.07.2008. Копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704998 стверджує, що ОСОБА_23 є власником земельної ділянки площею 0,1491 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 , в межах згідно з планом, і межує, в т.ч. з ОСОБА_1 ( Д ОСОБА_27 ).

Хоча позивачка покликається на те, що Акт обстеження будинку, в якому вона проживає, підтверджує що відповідач ОСОБА_2 знищив будинок, однак, Акт обстеження індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 , складений 23.05.2018 комісією в складі т.в.о начальника відділу містобудування, архітектури та містобудівного кадастру Городенківської РДА Николаїшина М., завідувача сектору з питань надзвичайних ситуацій Городенківської РДА Передерка І., сільського голови с. Котиківка Вережака І., містить виявлені в процесі візуального обстеження комісією недоліки будинку, і не має інформації про те, що відповідач яким небудь-чином руйнував (знищував) той будинок.

Ст.1166 ЦК України передбачає, що шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки судом не встановлено, що відповідач вчиняв дії щодо пошкодження належної матері позивачки частини будівлі, тому відсутні підстави для відшкодування ним зазначеної позивачкою матеріальної шкоди.

Відповідач у відзиві на позов зазначає про наявність підстав для застосування позовної давності згідно приписів ЦК УРСР в частині вимог стягнення матеріальної шкоди. Виходячи зі змісту статей 71, 80 ЦК УРСР, їх положення про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть застосовуватись лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 600000 гривень слід відмовити.

Що ж стосується вимог позивачки про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення в зв`язку з цим в її користь з відповідача 15000 гривень моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Як визначено в ст. 201 ЦК України - особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь, гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до Конституції України фізична особа має, зокрема, право на повагу до гідності та честі, визначає ч.1 ст. 270 ЦК України. Ст.ст. 297, 299 ЦК України закріплено, що кожен має право на: повагу до його гідності та честі, недоторканність своєї ділової репутації; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 - заява про захист честі, гідності та ділової репутації має містити відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Як роз`яснено в п. п. 15,18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб інформація не стала доступною третім особам.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ч.5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На ухвалу суду від 11.06.2019 з Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області отримано інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2 був притягнутий до адмінвідповідальності 22.06.2012 за ст. 173 КУпАП, 07.06.2017 за ч.1 ст. 178 КУпАП; в період з 2012 в відділення поліції неодноразово надходили звернення від ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_2 , його дружини ОСОБА_28 та сина ОСОБА_24 , однак в ході проведених перевірок наведені в заявах ОСОБА_1 факти не підтвердились, тому підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_2 та членів його сім`ї не було.

Крім тверджень позивачки, супровідних листів про перенаправлення заяв ОСОБА_1 з прокуратури Городенківського району до Городенківського РВ УМВС (від: 01.06.2012, 19.08.2014, 20.08.2014, 03.09.2014, 15.09.2014, ІНФОРМАЦІЯ_13 ), та супровідних листів про перенаправлення заяв ОСОБА_1 з Тисменицької місцевої прокуратури до Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області (від 19.04.2017, 09.06.2017), відповідей на адресу ОСОБА_1 Городенківського РВ УМВС: від 04.07.2012, 27.08.2014, 04.09.2014, 15.09.2014, 20.10.2015, прокуратури Городенківського району від 18.12.2014, 12.01.2015 про розгляд її заяв, інших фактичних даних, які б підтверджували обставини, викладені позивачкою в позовній заяві щодо поширення інформації відповідачем неправдивої інформації про позивачку, яка принижує її честь, гідність, ділову репутацію судом не встановлено.

Допитаний в судовому засіданні свідок начальник сектору превенції Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Стойко М.Я. суду пояснив, що ОСОБА_1 звертається до ВП з приводу різних вигаданих нею подій. Дільничні інспектори поліції Іванишин та ОСОБА_29 , які опитували сусідів заявниці, не встановили фактів, наведених в заявах ОСОБА_1 стосовно дій ОСОБА_2 .

Оскільки в судовому засіданні не доведені винні дії відповідача відносно позивачки щодо приниження її честі, гідності та ділової репутації, тому відсутні підстави для відшкодування їй моральної (немайнової) шкоди.

Питання про судові витрати суд вирішує згідно положень ч.7 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, як інвалід 1 групи.

На підставі викладеного, ст.ст. 71, 80 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 23, 201, 270, 277, 280, 297, 299, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 11-13, 80-81, 258-259, 263-264, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача в користь позивачки 15000 гривень моральної (немайнової) шкоди та 600000 гривень матеріальної шкоди за навмисне пошкодження частини будівлі та знищення спадщини - половини хати її покійної матері ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - в АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 15.10.2019.

Суддя: Ничик Г. І.