ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8401/19 Справа № 205/6169/19 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності (а.с. 2-4).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху зазначивши, що вона не відповідає вимогам п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачу слід у позові зазначити свій реєстраційний номер облікової картки платника податків, вказати ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та вірну адресу його місця знаходження; вказати ціну позову, яка буде зазначена на підставі проведеної у встановленому порядку оцінки майна, яка буде дійсна на момент подання позову до суду; уточнити позовні вимоги: в обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що він у встановленому порядку не має можливості прийняти спадщину після смерті батька, разом з тим, у позовних вимогах він ставить питання про визнання права власності не зазначаючи, в якому порядку це право повинно бити визнано: в порядку спадкування за законом чи заповітом, якщо за заповітом, то також необхідно додати до позову копію заповіту, виданого його батьком на його ім`я; слід уточнити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги: вказати повні імена та по батькові осіб, які успадкували належну ОСОБА_2 частину спірного домоволодіння після її смерті; вказати, чи отримував ОСОБА_3 свідоцтво про право власності за заповітом після смерті ОСОБА_2 ; зазначити, у зв`язку з чим позивачем подано позов до суду до спливу шестимісячного строку, встановленого ЦК України для прийняття спадщини усіма спадкоємцями; додати до позову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; якісну копію заповіту від 5 травня 1983 року з повним текстом; додати до виправленої позовної заяви її копію та копії нових документів для відповідача; після проведення оцінки вартості спірної частини домоволодіння у разі необхідності доплатити судовий збір у розмірі, встановленому абз. 3 п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /а.с. 18/.

08 серпня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду /а.с. 20-22/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року вищезазначену позовну заяву повернуто ОСОБА_1 з тих підстав, що позивачем всупереч вимог ухвали судді від 22 липня 2019 року, не було вказано ціну позову; не зазначено, в якому порядку він просить за собою визнати право власності; з урахуванням того, що позивачем не вказано ціну позову, суд позбавлений можливості визначити, чи в належному розмірі позивачем було сплачено судовий збір за подання позову до суду /а.с. 23/.

Скаржник не погодившись з вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції (а.с. 26-28).

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 вказаної вище статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , у зв`язку з недотриманням при подачі позову вимог ст. 175 і 177 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Зобов`язуючи ОСОБА_1 сплатити судовий збір, місцевий суд не вирахував суму, яку необхідно сплатити позивачу, що ускладнило виконання ухвали суду в частині сплати судового збору. При цьому, суд не звернув увагу на те, що згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Крім того, позивач у позовній заяві та в уточненій позовній заяві зазначає про неможливість проведення оцінки майна із зазначенням причин.

Також, суд першої інстанції зобов`язуючи ОСОБА_1 зазначити в якому порядку він просить за собою визнати право власності, не врахував та не звернув увагу на те, що дана обставина не є підставою для залишення позову без розгляду, а у відповідності до ч. 1 ст. 189 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України є завданням підготовчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в порядку виконання вимог ухвали суду від 22 липня 2019 року, ОСОБА_1 уточнена позовна заява була подано вчасно - 08.08.2019 року, відповідно до якої, позивачем виконано вимоги суду, а щодо недоліків, які не усунуто, зазначено причини неможливості їх виконання.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 з підстав, зокрема, необхідності позивачу зазначити в якому порядку він просить за собою визнати право власності, - суд першої інстанції вдався до формалізму, порушив право позивача на доступу до правосуддя, закріплене у статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров