Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2664/19
Провадження №: 2/332/1406/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання бабусі.
Позивач ОСОБА_1 04.07.2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання бабусі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є непрацездатною пенсіонеркою за віком. Чоловік та єдиний син померли. Відповідач є її єдиним родичем рідним онуком та єдиним, хто може надавати їй матеріальну допомогу. Так, 10 років поспіль онук їй допомагав, але останнім часом через борги за комунальні платежі та по сплаті аліментів, він відмовляється від надання допомоги. Пенсії, яку вона отримує, недостатньо для її утримання, лікування, обслуговування та винаймання доглядальниці, а тому просить стягнути з відповідача на її користь ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Згідно письмових пояснень третьої особи ОСОБА_4 , саме вона з 2011 рок по січень 2018 року проживала разом із позивачем та опікувалась нею, а відповідач перебував за кордоном на заробітках і ніякої допомоги не надавав. Уважає, що цей позов є формальним, без наміру його виконувати, адже на даний час в апеляційному суді є позов про стягнення неустойки за прострочення аліментів на утриманні їх дітей. Доньки, хоча і є повнолітніми, проте навчаються на контрактній основі, ніяких джерел доходу не мають. Просить суд відмовити у задоволенні позову через не доведення позивачем скрутного матеріального стану.
Ухвалою судді Заводського районного суду від 19.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання бабусі було прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням осіб.
Представник позивача адвокат Дьякова Т.В. надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягала.
Відповідач ОСОБА_2 суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.
Представник третьої особи адвокат Миколаєнко О.В. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності третьої особи, заперечувала проти задоволення позову.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд уважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Позивачка є непрацездатною, пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією паспорта, копією посвідчення ветерана війни, копією посвідчення ветерана праці та довідкою Центрального об`єднаного УПФУ № 1395/з (а.с. 14-17).
Чоловік позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт одруження підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8,9), факт смерті підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.12).
Син позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10, 13).
Від померлого сина позивач має онука ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).
Інших родичів Позивач не має.
Відповідно довідки № 245 від 25.06.2018 року ОСОБА_1 після переламу шийки лівої стегнової кості самостійно обслуговувати себе не може (а.с. 18).
Відповідно до ст. 266 Сімейного кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з аналізу норм вказаної статті, обов`язок повнолітніх онуків по утриманню баби, діда наступає за наявності кількох умов, а саме: наявність спорідненості по прямій низхідній лінії, потреба в матеріальній допомозі особи та відсутність у неї інших осіб, які могли б надавати їй допомогу, а також матеріальна спроможність онуків надавати таку допомогу. При цьому законодавець вказує, що аліментні зобов`язання можуть бути лише за наявності всіх умов, відсутність хоча б однієї умови може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідачем позов було визнано, проте суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачкою в порушення вимог ст. 13, 81 ЦПК України не доведена її потреба в матеріальній допомозі, оскільки вона не надала суду доказів про суму її доходів та суму необхідних витрат на лікування та догляд. Надана суду медична довідка не відображає даних про нинішній стан здоров`я позивача, адже датована 2018 роком та не містить відомостей про курс лікування.
За таких обставин позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.259,263, 264, 265 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання бабусі - відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 11.10.2019 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко