П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 2-890/11

Номер провадження № 22-ц/824/8127/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Величко Т. О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2010 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2011 року (том І а.с. 50 - 52) позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 159 183 доларів США та 72 центи, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 1 263 138 грн. 74 коп., стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно 1 700 грн. суми судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 липня 2011 року (том І а.с. 76 - 77) залишено без задоволення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

У березні 2018 року АТ «Дельта Банк» звернулось з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів (том І а.с.99-102).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року (том І а.с. 205 - 208) відмовлено в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, 25 березня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» направило апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

АТ «Дельта Банк» згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року набуло статус нового кредитора, зокрема, відповідно до Додатку №1, по кредитному договору № 0 від 04 березня 2008 року, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 .

У зв`язку з укладення вищевказаного договору купівлі-продажу, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи № 2-890/11, стало ПАТ «Дельта Банк», а тому останнє набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язання в межах переданого права вимоги.

03 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2011 року на сьогоднішній день не виконане, боржники не погашають заборгованість та ухиляються від виконання рішення, тобто АТ «Дельта Банк» позбавлений права на виконання рішення суду.

Крім того, учасники ліквідаційного процесу АТ «Дельта Банк» дізнались про існування рішення суду лише в ході підготування кредитного портфелю для продажу.

Скаржник зазначає, що активи ПАТ «УкрСиббанк» перейшли на користь АТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року, а рішення у вищезазначеній справі ухвалено 09 березня 2011 року, копію якого отримав лише представник ПАТ «УкрСиббанк».

Таким чином, заява ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів є повністю обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року (т. ІІ а.с. 15) поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, надано учасникам справи строк на подачу відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року (т. ІІ а.с. 17) закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судове засідання з повідомленням учасників справи.

12 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від представника ОСОБА_3 - адвоката Федорової С. В. з відповідними підтвердженнями його надсилання іншим учасникам справи. З відзиву, зокрема, вбачається, що 28 грудня 2011 року представником ПАТ «УкрСиббанк» було отримано виконавчий лист про стягнення з відповідачів заборгованості, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив один рік.

Відповідно до Акту прийому-передачі по договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» усі документи по кредитам були своєчасно передані ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується відповіддю на адвокатський запит наданою ПАТ «УкрСиббанк». Проте з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів АТ «Дельта Банк» звернулось лиши у березні 2018 року, тобто із значним пропуском строку для такого звернення. Крім того, об`єктивних причин пропуску такого строку банк не навів.

Так, обґрунтовуючи причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник посилається на проведення працівниками АТ «Дельта Банк» інвентаризації у 2018 році, під час якої було виявлено відсутність виконавчих листів, у зв`язку з чим було складено Акт службового розслідування. Проте, інвентаризація активів банку мала проводитись ще до початку ліквідаційної процедури, а відтак банку стало відомо про втрату виконавчих листів до моменту складення вищевказаного Акту.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Федорова С. В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення з підстав її необґрунтованості.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. та ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано належних та допустимих доказів втрати оригіналів виконавчих документів, не надано доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не виконано.

Крім того, заявником не вказано поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження обставин, що перешкоджали банку звернутись до суду з відповідною заявою протягом десяти років, а тому суд прийшов до висновку, що банк не вчинив жодної дії, яка б свідчила, що інтереси банку порушено втратою виконавчого листа.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент набрання рішенням законної сили), виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути пред`явлені протягом року, починаючи з наступного дня після набрання рішення законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Приписами ч. 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитами, відповідно до якого до ТОВ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 04 березня 2008 року. У результаті укладення вищезазначеного договору, кредитором у кредитному зобов`язанні стало ПАТ «Дельта Банк», а тому останнє відповідно до умов договору набуло права вимоги замість первісного кредитора.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для заміни сторони виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

З акту службового розслідування від 21 лютого 2018 року вбачається, що оригінал виконавчого документу Святошинського районного суду міста Києва про стягнення заборгованості на користь ПАТ «УкрСибббанк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не передано ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк».

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Таким, чином, у результаті перегляду оскаржуваного судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що підстави пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, викладені в заяві, є поважними, з огляду на те, що стягувач дізнався про відсутність виконавчих листів у лише лютому 2018 року, що підтверджується належними та допустимими доказами.

До того ж, враховуючи наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву і в частині видачі дублікатів виконавчих листів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів - задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2011 року.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №2-890/11, до виконання.

Видати дублікати виконавчих листів №2-890/11, виданих Святошинським районним судом міста Києва на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2011 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

В. В. Соколова