ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 953/17730/19

провадження № 22-ц/818/5095/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Бурлаки І.В.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної податкової служби в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року, постановлену суддею Бородіною Н.М.,-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Державної податкової служби в Харківській області (далі - ГУ ДПС в Харківській області).

В зазначеній заяві просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що пункт, вказаний в наказі голови ДПА в Харківській області від жовтня 2008 року № 550-щ «Відпустка за 2008 рік використана повністю», не відповідає дійсності та є помилковим.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року дану цивільну справу надіслано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (а.с. 18).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. ОСОБА_1 дійсно проживає в Московському районі м. Харкова, проте, при зверненні з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначив, що є присяжним в Московському районному суді м. Харкова, зважаючи на що дана заява не підлягає розгляду та вирішенню в Московському районному суді м. Харкова. Враховуючи розпорядження голови Харківського апеляційного суду «Про затвердження списку взаємозамінності судів», вказана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає розгляду та вирішенню за місцем юридичної адреси заінтересованої особи ГУ ДПС в Харківській області, тобто в Київському районному суді м. Харкова. Також посилався на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року про визначення підсудності за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України (а.с. 30).

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.

Постановляючи ухвалу про надіслання даної цивільної справи за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 зареєстрований в Московському районі м. Харкова, то відповідно й дана заява підлягає розгляду Московським районним судом м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам цивільного процесуального закону відповідає.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

В заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та в апеляційній скарзі зазначено, що дана заява підлягає розгляду саме Київським районним судом м. Харкова з тих підстав, що він є присяжним в Московському районному суді м. Харкова (а.с. 6, 21, 22).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказані доводи не є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 . є присяжним Московського районного суду м. Харкова та входить до складу суду при розгляді справ окремого та кримінального провадження.

Відповідно до ч.6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передає на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає подачі ОСОБА_1 за встановленою ч. 1 ст. 316 ЦПК України підсудністю, тобто до Московського районного суду м. Харкова. В подальшому, з урахуванням вимог ч.6 ст. 31 ЦПК України, встановивши, що ОСОБА_1 є присяжним Московського районного суду м. Харкова, голова Московського районного суду м. Харкова вправі направити до Харківського апеляційного суду розпорядження про визначення підсудності даної справи, який за результатом розгляду розпорядження постановляє ухвалу про визначення підсудності.

Звертаючись з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1 було порушено визначену ч.6 ст. 31 ЦПК України процедуру передачі справи на розгляд іншому суду.

Задоволення Харківським апеляційним судом апеляційної скарги спричинить порушене встановленої ч.6 ст. 31 ЦПК України процедури визначення підсудності, у зв`язку з чим підсудність фактично була би визначена не судом вищої інстанції, яким є Харківський апеляційний суд, а самим ОСОБА_1 , та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також задоволення апеляційної скарги порушить питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, визначене в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року.

Що ж стосується викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилань на постановлення Харківським апеляційним судом ухвали про визначення підсудності від 27 березня 2019 року, якою визначено підсудність цивільної справи № 640/23791/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - Київському районному суду м. Харкова (а.с. 24), то колегія суддів не вважає їх правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки зазначеною ухвалою від 27 березня 2019 року було визначено підсудність у іншій справі (№ 640/23791/18).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, будь-які правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 6 ст. 31, ст. п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України.

Постанову складено «16» жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: Судді:А.І. Колтунова І.О. Бровченко І.В. Бурлака