КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1021/19
Провадження №2/319/409/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2019 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Горбачова Ю.М.,
при секретарі судового засідання Сіляєвої Н.І.,
за відсутності осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
23 серпня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира в житловому будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач має намір продати дану квартиру, але, так як в ній прописаний відповідач ОСОБА_2 , не може реалізувати своє право. ОСОБА_2 був зареєстрований у вище зазначеній квартирі 15 серпня 2016 року, після чого фактичне місце проживання його позивачу не відоме. У квартирі на теперішній час ніхто не проживає, що підтверджується актом №64 про фактичне проживання (не проживання) громадянина та склад його сім`ї від 23 серпня 2019 року. Зусилля позивача щодо зняття з реєстрації відповідача в добровільному порядку ні до чого не призвели, оскільки з січня 2018 року останній на телефонні дзвінки не відповідає, до селища не приїздить, місце його перебування не відоме. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України.
Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копій договору купівлі-продажу квартири від 09 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Куйбишевського районного нотаріального округу Запорізької області Ярошенко С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №143, витягу з Державного реєстру правочинів № 11198360 від 09 квітня 2012 року, ОСОБА_1 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з актом №64 про фактичне проживання (не проживання) громадянина та склад його сім`ї від 23 серпня 2019 року, складеного виконавчим комітетом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований 15.08.2016 року ОСОБА_2 , однак фактично там не проживає.
Як вбачається з матеріалів справи, зусилля позивача щодо зняття з реєстрації відповідача в добровільному порядку ні до чого не призвели, оскільки з січня 2018 року останній на телефонні дзвінки не відповідає, до селища не приїздить, місце його перебування не відоме.
Позивач має намір реалізувати квартиру, однак через те, що ОСОБА_2 в ній зареєстрований, обмежений у праві вільно розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається зі змісту зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням.
Враховуючи те, що відповідач тривалий час не проживає у квартирі, власником якої є позивач, та його реєстрація порушує (обмежує) право користування власністю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вимоги останнього є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263 265, 280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Ю.М.Горбачов