Справа № 361/2739/19
Провадження № 2/361/2303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що 09 жовтня 2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №409. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя у них не склалося, проте шлюб між ними розірвано не було.

Позивач з сином мають статус внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідками Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 жовтня 2017 року № /2517 та /2518 з зазначенням фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає разом з ними за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.03.2019 р. № 494.

Однак, відповідач з 01 січня 2016 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач не може забезпечити нормальні умови життя дитини, яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, що підтверджується виконавчим листом Добропільського районного суду Донецької області від 04.06.2002 р. Виконавче провадження №54096971 було відкрито 09.06.2017 р. Добропільським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. 19.07.2018 р. постановою старшого державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області справу було правлено за фактичним місцем проживання боржника Броварському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Київській області для виконання.

Позивач з 30.11.2018 р. залишилася без роботи, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 2002 року.

Відповідач працевлаштований в ТОВ «Геліос Інженерінг», що підтверджується довідкою від 20.03.2019 р. та довідкою про зарплату від 20.03.2019 р.

Крім того, відповідач має у власності земельну ділянку, розташовану в с. Красилівка Броварського району Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.12.2017 р., серія нотаріального бланку НМТ 111573 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2017 р., сформованим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.9) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 мають статус внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідками Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 жовтня 2017 року № /2517 та /2518 з зазначенням фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12,13).

Відповідач ОСОБА_2 проживає разом з ними за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.03.2019 р. № 494 (а.с.37).

Відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, згідно з виконавчим листом Добропільського районного суду Донецької області від 04.06.2002 р. (а.с.18). Виконавче провадження №54096971 було відкрито 09.06.2017 р. Добропільським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.19). 19.07.2018 р. постановою старшого державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області справу було правлено за фактичним місцем проживання боржника Броварському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Київській області для виконання (а.с.20).

Позивач з 30.11.2018 р. офіційного місця працевлаштування не має, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 2002 року (а.с.16-17).

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді головного інженера в ТОВ «Геліос Інженерінг», відповідно до довідки від 20.03.2019 р. та довідки про заробітну плату за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року в розмірі 13 992,35 грн. від 20.03.2019 р. (а.с.22,23).

Також, відповідач має у власності земельну ділянку, розташовану в с. Красилівка Броварського району Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.12.2017 р., серія нотаріального бланку НМТ 111573 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2017 р., сформованим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г. (а.с.24-30).

Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та урахуванням матеріального стану сторін, те, що неповнолітня дитина фактично проживає разом з матір`ю, батько участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, домовленості між батьками про сплату аліментів не досягнуто, а також відповідач є працездатним, фізично здоровим, позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 16 квітня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_7.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженця міста Добропілля Донецької області, зареєстрованого за адресоюю: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді головного інженера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Геліос Інженерінг» (, ІНП НОМЕР_4 , поштова адреса: Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, 20-Б , офіс 1 А) аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 16 квітня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський