Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 583/1096/17

провадження № 61-31298св18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Сумигаз",

треті особи - Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради Сумської області; "Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Авіатор-183"

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариств "Сумигаз" на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у складі судді Ковальова О.О. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року у складі суддів: Ткачук С. С., Хвостика С. Г., Собини О. І. ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумигаз" (далі - ПАТ "Сумигаз"), в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення від 16 грудня 2016 року комісії ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) з розгляду Актів про порушення від 25 серпня 2016 року № 27 та від 22 листопада 2016 року № 45.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 безпідставно нараховано обсяг спожитого газу за граничними об`ємами споживання природного газу. Нарахування вчинене відповідачем протиправно як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, а саме: відмова мешканців будинку по АДРЕСА_1 від встановлення загально будинкового приладу обліку спожитого газу (лічильника) та не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних монтажних робіт, про що й були складені зазначені акти.

Позивач заперечує наявність підстав для перерахування обсягу спожитого газу, оскільки ним не вчинено будь-яких протиправних дій щодо не допуску ремонтної бригади до ввідного газопроводу багатоквартирного житлового будинку в якому він мешкає та відмови від встановлення загально будинкового лічильника він не писав.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, що залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено: скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 16 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 25 серпня 2016 року № 27 та від 22 листопада 2016 року № 45, в частині визначення ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками яким погодився апеляційний суд, виходили з того, що відповідачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення позивачем правопорушення у вигляді відмови від встановлення лічильника природного газу. Акти про порушення відносно позивача не складалися, а стосуються житлового будинку, балансоутримувачем якого є третя особа, а не позивач.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій в жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ "Сумигаз" просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалу суду апеляційної інстанції повністю та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог за необґрунтованістю.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу № 583/1096/17.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», треті особи: Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Авіатор 183», про визнання незаконним та скасування рішенняпризначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції та апеляційний суд ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ПАТ "Сумигаз" вказує, що судами не взяті до уваги його доводи про те, що позивач категорично відмовився від встановлення лічильника газу, що підтверджується його особистою усною заявою при складанні Акту про порушення висловленою в присутності свідків. Дійсність Акту про порушення в частині відмови від встановлення загально будинкового лічильника позивачем не спростована. Відповідач стверджує, що резолютивна частина оскаржуваних судових рішень не ґрунтується на обставинах справи і вимогах законодавства, оскільки відносно позивача акт не складався; акт був складений відносно ОСББ «Авіатор 183» та нараховано по лічильнику по кожній окремій квартирі, за відсутності будинкового лічильника, що можливо лише за наявності лічильника на кожну квартиру.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу, поданих у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення оскільки судові рішення постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, крім того Акт про порушення складено не на нього особисто, а на об`єднання співвласників багатоквартирних будинків. Крім того, Акт про порушення складено, не на ОСББ "Авіатор183", яке є органом самоуправління в будинку, в якому мешкає позивач, а на іншу юридичну особу ОСББ "Авіатор".

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований і проживає з дружиною за адресою АДРЕСА_2 , є побутовим споживачем природного газу тільки для приготування їжі, на його ім`я відкрито особовий рахунок.

За грудень 2016 року позивачеві проведено нарахування фактичного об`єму спожитого газу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9.8 куб.м на одну людину в місяць відповідно до Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Постачання природного газу населенню на території м. Охтирка здійснює суб`єкт господарювання ПАТ «Сумигаз».

25 серпня 2016 року за № 27 представниками Охтирського управління з експлуатації газового господарства за участю голови правління ОСББ «Авіатор» на об`єкті - багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 складено акт про порушення, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем - відмова споживачів від встановлення лічильників, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, не допуск представника оператора ГРМ для проведення монтажних робіт по встановленню лічильника газу на будинок безкоштовно. Акт підписаний особами, що склали акт, та має відмітку, що голова ОСББ від підпису відмовився, з причин готування листа до ПАТ «Сумигаз».

Судами встановлено, що 22 листопада 2016 року за № 45 представниками ПАТ «Сумигаз» за участю групи споживачів, які представилися мешканцями будинку на об`єкти багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 складено акт про порушення, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем - відмова споживачів від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ (ПАТ «Сумигаз») з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу», шляхом не допуску до ввідного газопроводу житлового будинку, не допуск представника оператора ГРМ для проведення монтажних робіт по встановленню лічильника газу на будинок безкоштовно. В акті зазначено, що на момент його складання порушення не усунуте. За виявленими порушеннями споживачу необхідно забезпечити доступ до ввідного газопроводу житлового будинку.

Судом встановлено, що 25 серпня 2016 року та 22 грудня 2016 працівники відповідача отримали наряд на виїзд до будинку, в якому мешкає позивач для встановлення будинкового лічильника газу, проте фактично до їх обов`язків входило проведення роз`яснювальної роботи з мешканцями будинку щодо встановлення лічильника, однак мешканці їх не допустили до ввідного газопроводу житлового будинку, а тому монтажна бригада, яка має допуск до проведення відповідних робіт на газопроводі, не викликалася. Під час складання актів особи мешканців будинку та голови ОСББ не встановлювалися, супротив не чинився, поліція не викликалася.

Рішенням постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) № 9 від 16 грудня 2016 року через відмову споживачів-мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та зп кошти оператора газорозподільної мережі, що підтверджується актами про порушення від 25 серпня 2016 року № 27 та від 22 листопада 2016 року № 45, з 01 січня 2017 року, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам визначено за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, відповідно до Додатку № 10 Кодексу газорозподільних систем, тобто з розрахунку 9,8 м.куб на одну особу.

У квартирі яку займає ОСОБА_1 квартирний лічильник не встановлено, а тому ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Сумигаз" із заявою про встановлення йому в квартирі приладу обліку споживання газу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до частин першої статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Частиною першою статті 6 цього Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Згідно з п.5 глави 2 Розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

Отже, визначення фактичного споживання природного газу за встановленим у додатку 15 до Кодексу Газорозподільних систем, граничного об`єму споживання, є відповідальністю, яка застосовується до конкретного побутового споживача за відмову від встановлення індивідуального чи загально будинкового лічильника газу за рахунок оператора газорозподільної мережі.

Разом з тим, відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом свого порушеного права наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси таких осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Згідно із частинами 6, 8 статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності (пункт 10 частини 1 статті 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Судами встановлено, що оскаржувані позивачем акти складені відносно ОСББ «Авіатор183», який не забезпечив доступ до газових мереж для встановлення загального будинкового лічильника.

Також судами встановлено, що позивач не має індивідуального лічильника газу.

За таких обставин, самим фактом складення Актів про порушення від 25 серпня 2016 року № 27 та від 22 листопада 2016 року № 45, права позивача не порушувалося, а розрахунок споживчого позивачем та його сім`єю газу за іншою формулою можливий за умови встановлення індивідуального квартирного лічильника.

А тому, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що позовні ОСОБА_1 до ПАТ «Сумигаз» про скасування рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 16 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 25 серпня 2016 року № 27 та від 22 листопада 2016 року № 45, в частині визначення ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, частиною першої статті 412 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а частиною третьої цієї статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, однак неправильно застосовані норми матеріального права, відповідно до положень статті 412 ЦПК України судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 стягнути на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», понесені судові витрати в розмірі 3472 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумигаз" задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року скасувати, та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», треті особи: Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Авіатор 183», про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Сімоненко

Судді А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик