Справа № 369/9278/18
Провадження №2/369/514/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

за участі представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотова Ольга Віталіївна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання недійсним пункту догору та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Представником позивача подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у ЦРЛ відомостей щодо перебування на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_5 , 1982 року народження, оскільки судом задоволена заява про допит її у якості свідка.

Оцінивши наведені представником позивача підстави для вжиття заходів забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2ст. 116 ЦПК України)

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

За змістом положень п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України, питання забезпечення доказів суд вирішує до початку або в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За п. 4 ч. 5ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно положень п. 4 ч. 2ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд вважає, що заява про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено суду обставин, які свідчать про те, що у нього існують складнощі у витребуванні доказів, а також не надано відомостей, які б свідчили про неможливість отримання таких доказів самостійно або, що йому було відмовлено у видачі цих доказів.

Крім того, за ст. 70 ЦПК України не можуть бути допитані як свідки недієздатні фізичні особи, а також особи, які перебувають на обліку чи на лікуванні у психіатричному лікувальному закладі і не здатні через свої фізичні або психічні вади правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, або давати показання.

Заявляючи дане клопотання позивач не надав суду доказів того, що ОСОБА_5 не здатна через свої фізичні або психічні вади правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, або давати показання. Своє клопотання позивач мотивував лише тим, що їй відомо, без подання жодного доказу на підтвердження такої обізнаності. Наявність у особи пенсійного посвідчення не підтверджує такої обставини, а лише свідчить про те, що дана особа отримує пенсію по інвалідності, 2 група, загальне захворювання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 81, 84, 116, 117, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про витребування доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Пінкевич