Справа № 189/1064/19
РІШЕННЯ

іменем України

10.10.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

представника позивачки на підставі договору № 2779/001 від 04.06.2019 року Кубрак В.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що14.02.2004 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 07. У період шлюбу, а саме: 03.07.2004 року між сторонами було придбано наступне майно: квартиру загальною площею 42,0 кв. м., житловою площею 29,4 кв. м., яка складається із: 1 - коридор пл. 4,0 кв. м, 2 - ванна пл. 2,3 кв.м, 3 - кухня пл. 6,3 кв.м, 4 - кімната пл. 17,8 кв. м, 5- кімната пл. 11,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на нерухоме майно оформили на відповідача. У зв`язку з чим, позивачка просить виділити та визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 42,0 кв. м., житловою площею 29,4 кв. м., яка складається із: 1 - коридор пл. 4,0 кв. м, 2 - ванна пл. 2,3 кв.м, 3 - кухня пл. 6,3 кв.м, 4 - кімната пл. 17,8 кв. м, 5 - кімната пл. 11,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 14.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружились 14.02.2004 року. Після одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 6).

Відповідно до копії договору купівлі продажу житлової квартири від 03.07.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_6 .В. купив житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

З копії листа КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області № 117 від 10.06.2019 року видно, що квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно копії звіту № 130619-18 від 13.06.2019 року про оцінку майна, ринкова вартість житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 складає 420100 грн. (а.с.9).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Беручи до уваги, що житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 була придбана позивачкою та відповідачем саме у період шлюбу, що випливає із матеріалів справи, суд вважає, що дане майно є спільною сумісною власністю сторін у справі, частки у котрій є рівними, оскільки іншого судом не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя, п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст.ст. 12,13,76,77,78,81,141,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Поділити та визнати право власності на майно, що є спільною власністю подружжя, а саме:

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на Ѕ частину квартири, загальною площею 42,0 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, складається із: 1- коридор пл. 4,0 кв.м, 2- ванна пл. 2,3 кв.м, 3-кухня пл. 6,3 кв. м, 4-кімната пл. 17,8 кв.м, 5-кімната пл. 11,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 2100, 50 грн. (дві тисячі сто гривень п`ятдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар