Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 Справа №607/15485/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вказаної квартири, у якій 28 грудня 2010 року був зареєстрований відповідач ОСОБА_3 З 2012 року відповідач не проживає у даній квартирі, його речі та майно там відсутні, оплату за комунальні та інші послуги він не сплачує. Відтак, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Бабій Г.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою позивача, так як проживає у квартирі АДРЕСА_2 протягом останніх восьми років. Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . З відповідачем свідок знайома, але він у квартирі позивача не проживає. Останній раз свідок його бачила 5-6 років тому. В гостях у позивача свідок буває, особистих речей ОСОБА_3 у цьому житлі немає. Зі сторони позивача не чиняться перешкоди для проживання відповідача у квартирі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є сусідкою позивача, так як проживає у квартирі АДРЕСА_3 з 2010 року. Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що свідку відомо зі слів. З відповідачем свідок знайома, але він у квартирі позивача не проживає. Останній раз свідок його бачила 5-6 років тому. В гостях у позивача свідок бувала, однак особистих речей ОСОБА_3 вона у цьому житлі не бачила. Зі сторони позивача не чиняться перешкоди для проживання відповідача у квартирі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до довідки № 2039 від 27 червня 2019 року, виданої ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», договору дарування Ѕ частини квартири від 24 липня 2012 року та Витягу про державну реєстрацію прав від 26 липня 2012 року, наданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28 грудня 2010 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, право власності зареєстровано ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 28 грудня 2010 року за № 1452; договору дарування, посвідченого 24 липня 2012 року за реєстром № 2189, право власності зареєстровано ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 26 липня 2012 року за № 1452.

Вказані відомості також підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 177244345 від 13 серпня 2019 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 3/06 від 20 червня 2019 року, виданої ОСББ «Злуки, 4А», ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , до складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 (не проживає), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_5 , 28 грудня 2010 року у даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 .

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останній не проживає у вказаній квартирі більше року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 27 вересня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська