Справа № 496/850/19
Провадження № 2/496/939/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - Кириліна Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: Біляївської міської ради, місце знаходження: проспект Незалежності, 9, м. Біляївка, Одеська область, до

відповідачів: ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

треті особи: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, місце знаходження: вул. Миру 1, м. Біляївка, Одеська область, Іллічівська місцева прокуратура, місце знаходження: вул. Костіна, 17, м. Біляївка, Одеська область,

вимоги позивача: про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1. 10 липня 2019 року Біляївська міська рада (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) в якому просить відібрати дітей без позбавлення батьківських прав на два роки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за отесою АДРЕСА_3 , проживає з дітьми та співмешканцем за адресою: АДРЕСА_1 . Поза шлюбом відповідач народила ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та у шлюбі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діти проживають разом з матір`ю. Виконавчим комітетом вже розглядались питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків з боку матері. Так до старшого сина ОСОБА_4 за рішенням Біляївського районного суду від 13.05.2017 року застосовані примусові заходи виховного характеру у виді направлення до Комишуваської загальноосвітньої школи соціальної реабілітації Запорізької області строком на два роки. Разом з тим ОСОБА_2 не забезпечує належне виховання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється батьком ОСОБА_7 . Але з батьком родина відносини не підтримує, на виховання дівчинки він впливу не має, участі у її розвитку та матеріальному забезпечені не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів. До управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Біляївської міської ради неодноразово в телефонному режимі та письмовому вигляді надходять повідомлення щодо неналежного виконання обов`язків щодо виховання ОСОБА_8 від Біляївської ЗОНІ І-ІІІ ст. № 1, Біляївського ВП ГУНП в Одеській області та служби у справах дітей. Дівчинка перебуває на внутрішкільному обліку, має систематичні пропуски без поважних причин, в навчальні дні учениця в кращому випадку відвідує 2-3 уроки. Спеціалістами управління освіти, сім`ї, молоді та спорту із залученням представників служби у справах дітей Біляївської РДА, Біляївського районного ЦСССДМ проведено відповідні профілактичні бесіди. Батько на контакт із суб`єктами соціальної роботи не йде. Мати притягували до адміністративної відповідальності. Мати запевняє, що докладає усіх зусиль щодо виховання доньки, але не має впливу на її негативну поведінку та невідвідування школи. ОСОБА_9 не реагує на її зауваження, а у вигляді протесту тимчасово уходить з дому, ночує у бабусі. Такий спосіб життя дитини не сприяє її моральному вихованню. Мати не заперечує щодо влаштування дитини до закладу. У 2018 році ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків згідно адміністративного протоколу серії ГР 017397 від 01.12.2018 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладений штраф. Незважаючи на притягнення її до адміністративної відповідальності, ситуація не змінюється - дитина тікає з дому, майже не ночує вдома, може поневірятися по місту з подругою до ранку шукаючі пригоди. Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мешкає окремо за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розгляду було встановлено що батько з 2009 року з донькою ОСОБА_10 та її матір`ю ОСОБА_2 не проживає участі у вихованні та розвитку дитини їх матеріальному забезпечені не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів. На підставі вищевикладеного та керуючись п. п. 4 п «б» ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 8 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дітей», виконавчий комітет Біляївської міської ради, як орган опіки та піклування прийняв рішення № 25 від 21.02.2019 року щодо відібрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 на два роки. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

2. Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила вимоги задовольнити.

3. Представник третьої особи - прокурор Кирилін Є.Ю. у судовому засіданні підтримав позов Біляївської міської ради. Пояснив, що знає цю дитину певний час та дійсно батьки ОСОБА_8 не мають виховного впливу на дитину, що є наслідком її неподобної поведінки.

4. Відповідачі відзив на позов не надали. У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала щодо відібрання дитини та на її думку інтернат не змінить її на кращу сторону, вона повинна залишитись з сім`єю. Відповідач ОСОБА_3 також заперечував щодо відібрання дитини у матері.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2019 року, цивільну справу № 496/850/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 березня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.

7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 31 липня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 04 жовтня 2019 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідачі є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 4)

9. 01 жовтня 2018 року, членами комісії у складі голови батьківського комітету - ОСОБА_22 . , заступником голови батьківського комітету - ОСОБА_23 , класного керівника - ОСОБА_14 було проведено бесіду з дитиною та вирішили зобов`язати мати ОСОБА_2 посилити контроль за поведінкою дитини, попередили про виконання батьківських обов`язків вказаних в «Сімейному Кодексі», у разі необхідності здійснити обстеження житлово-побутових умов сім`ї. З вказаним протоколом бесіди мати ОСОБА_2 була ознайомлена про що свідчить її підпис. (а.с. 12)

10. З акту обстеження житлово-побутових умов від 07.12.2018 року за адресою місце мешкання дитини вбачається, що умови проживання є незадовільними. (а.с. 13)

11. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.02.2019 року, інспектором ЮП - ОСОБА_24 була знайдена за адресою: АДРЕСА_5, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному акті зазначено, що під час її виявлення, дитина скаржилась на біль у животі та вона відмовляється повертатися додому до матері за місцем мешкання: АДРЕСА_1 . (а.с. 8)

12. З листа Служби у справах дітей Біляївської РДА Одеської області за вих. № 192 від 25.02.2019 року вбачається, що 15 лютого 2019 року за адресою проживання дитини було здійснено виїзд у складі спеціалістів служби у справах дітей райдержадміністрації спільно з спеціалістами відділу сім`ї, молоді, спорту та у справах дітей Біляївської міської ради. На момент прибуття спеціалістів вдома була мати малолітньої, ОСОБА_2 , яка повідомила, що не може знайти спільної мови з дитиною, не має на неї впливу, тому на даний час донька тимчасово проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_4 . 18 лютого 2019 року з дитиною було проведено бесіду щодо з`ясування причин невідвідування школи без поважних причин та повернення до навчання. ОСОБА_5 зобов`язалась, що з 25 лютого 2019 року після закінчення канікул, буде відвідувати школу і не порушувати навчальну дисципліну. (а.с. 9)

13. Згідно протоколів бесіди від 05.02.2019 року з батьками малолітньої ОСОБА_5 було проведено бесіду та членами комісії Біляївської міської ради у складі головного спеціаліста управління освіти - ОСОБА_16 та головного спеціаліста ВСМСД Біляївської міської ради - ОСОБА_1 було рекомендовано приділяти більше уваги дитині, намагатись контролювати коло її спілкування, знайти з дитиною спільну мову та вживати заходів щодо отримання нею повної загальної освіти. (а.с. 14-15)

14. Також відповідач ОСОБА_2 05.02.2019 року та 15.02.2019 року була ознайомлено з актом попередження щодо наслідків неналежного виховання дитини (а.с. 16, 18)

15. Управління освіти сім`ї, молоді та спорту Біляївської міської ради за вих. № 06-09/209 від 19.02.2019 року звернулось до голови Біляївської міської ради - Бухтіярова М .П . з листом в якому просили винести рішення органу опіки та піклування щодо відібрання у ОСОБА_2 малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав. (а.с. 17)

16. Згідно характеристики з Біляївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 , вітчимом - ОСОБА_18 , братом - ОСОБА_19 , сестрою - ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_1 . Старший брат - ОСОБА_21 знаходиться в Запорізькій області, Орхівський район, с. Комишуваха - «Школа соціальної реабілітації». За час навчання ОСОБА_5 показала себе недисциплінованою ученицею, не готується до уроків, навчальний матеріал опановує на низькому рівні, постійно прогулює уроки, має велику кількість уроків пропущених без поважної причини, схильна до бродяжництва, що стало причиною постановки її на внутрішкільний облік. (а.с. 21)

17. Згідно рішення виконавчого комітету Біляївської об`єднаної територіальної громади Біляївської міської ради від 21.02.2019 року № 25 було вирішено відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 . малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на два роки. (а.с. 10)

18. Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що вона була класним керівником ОСОБА_5 у 6-8 класі. Дитина під час перебування у школі була тихою, не була агресивною, в неї були друзі з інших класів, систематично прогулювала школу з подругами. Умови для навчання у дитини були, але вона прогулювала школу. Мати не контролювала її місце знаходження.

19. Малолітня ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що прогулювала школу з подругами. Підтвердила, що дійсно мати не має на неї ніякого виховного впливу. Декілька разів тікала з притулку до друзів в м. Одесу. Бажання втікати до матері в неї немає, але вважає що їй краще буде з матір`ю проживати. На час проживання з матір`ю постійно її обманювала та батьку говорила неправду.

ІV. Оцінка Суду.

20. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

21. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

22. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

23. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

24. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

25. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

26. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини.

27. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

28. Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

29. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

30. Із роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

31. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання.

32. Як, встановлено судом з матір`ю - ОСОБА_2 неодноразово були проведенні бесіди та надавались рекомендації щодо належного виховання малолітньої ОСОБА_5 , але з боку матері ніяких заходів щодо її виховання, намагання контролювати коло спілкування дитини, знайти спільну мову з нею не були здійсненні.

33. Суд звертає увагу, що відповідно до позовної заяви позивачем заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_2 , а тому вирішення питання щодо відібрання дитини у відповідача ОСОБА_3 суд не розглядає.

34. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

35. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

36. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог.

37. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача ОСОБА_2 малолітньої ОСОБА_5 , у зв`язку з ухиленням нею від виконання обов`язків по її належному вихованню та догляду, що наразі, буде відповідати інтересам дитини.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

39. Отже, у зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 13, 81, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 164, 170 СК України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Біляївської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, Іллічівська місцева прокуратура про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Відібрати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_2 , строком на 2 (два) роки.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

4. Рішення у частині відібрання дитини допустити до негайного виконання.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Суддя О.П. Галич