_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1205/11
Провадження № 4-с/947/115/19
УХВАЛА

11.10.2019 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журида Сергія Миколайовича , зацікавлена особа Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 09.09.2019 року відкрито провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журида Сергія Миколайовича. Скаржник зазначив зацікавленою особою Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». При відкритті провадження по справі суд залучив у якості зацікавленої особи ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 вимагає визнати незаконними дії приватного виконавця Журида С.М. щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1205/11, виданого Київським райсудом м. Одеси 05.04.2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7371481,76 грн. та скасувати постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника. ОСОБА_1 доводить, що приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, строки пред`явлення якого до виконання закінчились.

11.10.2019 року ОСОБА_1 надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Інші учасники виконавчого провадження до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщені. Приватний виконавець Журид С.М. 03.10.2019 року надав відзив на позов з копіями документів на обґрунтування своїх доводів.

Суд вивчив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно із п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, на кошти боржника.

Судом встановлено, що 05.04.2013 року Київським райсудом м. Одеси видані виконавчі листи №2-1205/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7371481,76 грн. Стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явив виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 19.02.2014 року виконавче провадження було завершене і виконавчий лист було повернуто стягувачу з підстав, визначених п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той період часу. Як убачається з відміток на виконавчому листі №2-1205/11 (а.с.45) стягувач пред`являв виконавчий лист до відділу примусового виконання рішень УДВС для виконання в 2014 році, в 2015 році, в 2017 році і в 2018 році. Оскільки ОСОБА_1 рішення суду не виконав, борг банку не погасив, стягувач 18.03.2019 року надав заяву до приватного виконавця Журида С.М. про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1205/11, виданого Київським райсудом м. Одеси 05.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку боргу за договором кредиту в сумі 7371481,76 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом № 606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до вимог частини першої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У пункті 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

Згідно з положеннями статті 23 Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Відповідно до частини п`ятої зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Як убачається з відміток на виконавчому листі, копія якого додана приватним виконавцем до відзиву на позов, стягувач неодноразово надавав до органів виконавчої служби для примусового виконання виконавчий лист за №2-1205/11, який повертався стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Останній раз виконавчий лист повернуто стягувачу 26.07.2018 року.

З урахуванням викладеного, винесена 19.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Журид С.М. постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1205/11, виданого Київським райсудом м.Одеси 05.04.2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк аваль» грошових коштів в сумі 7371481,76 грн є правомірною. Інші постанови, які заявник вимагає скасувати, є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журида Сергія Миколайовича , зацікавлена особа Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.