Справа № 523/7911/19
Провадження №2-др/523/22/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" жовтня 2019 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді - Бузовського В.В.,
при секретарі - Петровської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -
ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування заяви заявниця посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме суд не ухвалив рішення з приводу встановлення факту проживання однією сім`єю в період з 18 лютого 1998 року по 31 грудня 2003 року з підстав передбачених ЦК України.
Додаткове рішення ухвалено за відсутності учасників справи на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Так, дійсно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а/з про смерть № 9903, від 08.11.2004р.), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 44). Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частини кв. АДРЕСА_1 , яка належала померлому, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 24.04.2002р.
06 травня 2019 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса ОМНО Нікітюк О.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.43), однак їй було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав.
Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., № 112/02-14 від 06 травня 2019 року заявниці було надано інформаційний лист та відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановлення факту проживання однією сім`єю.
17 лютого 1998 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.17), однак заявниця з вказаного часу продовжувала проживати з ОСОБА_2 однією сім`єю та вели спільне господарство, спільно брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт.
Заявниця особисто здійснювала догляд за ОСОБА_2 , допомагала йому у побуті, купувала йому ліки та після його смерті здійснила поховання.
Згідно довідки № 8 виданої 22.04.2019 року ОСББ «Жоліо Кюрі» ОСОБА_2 , постійно проживав до дня смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований в кв. АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , яка з 11.08.1999 року зареєстрована за вищевказаною адресою.
Рішенням суду від 15.08.2019р. заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено частково, а саме встановлено факт проживання однією сім`єю, чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим суд залишив поза увагою та не ухвалив рішення саме з приводу встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 18 лютого 1998 року по 31 грудня 2003 року, що регулюється нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Таким чином, враховуючи те, що позивачка подавала докази на підтвердження проживання однією сім`єю, які досліджувались судом, але з цього приводу не ухвалено рішення, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 лютого 1998 року року по 31 грудня 2003 року.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено 18.10.2019 року.

Суддя: