Справа № 462/4161/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Аврамишиної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд про визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком на АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.02.2019 року за договором купівлі-продажу житлового будинку та купівлі-продажу земельної ділянки він є власником будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Проте в будинку залишилися зареєстрованими, однак не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вважає, що відповідачі, продавши будинок, втратили право користування цим житлом. Реєстрація відповідачів в квартирі порушує його права, як власника, користуватися та розпоряджатися будинком, на підставі чого просить захистити його право власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23.08.2019 року позов ОСОБА_1 в частині вимог про зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 за клопотанням представника позивача залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання 30.09.2019 року не з`явилася. натомість подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними у справі доказами, що є її правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзиву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року придбав житловий будинок на АДРЕСА_1 (а.с.6-7). 12.02.2019 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на це нерухоме майно, відтак він являється власником такого (а.с.5).

На підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року придбав земельну ділянку на АДРЕСА_1 (а.с.09-10). 12.02.2019 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (а.с.8).

Згідно довідки ЛКП «Левандівка» №3870 від 24.06.2019 року (а.с.11), у вказаному будинку залишилися зареєстрованими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як вбачається із п.11 договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року продавець зобов`язується звільнити об?єкт нерухомого майна та зняти з реєстрації зареєстрованих в будинку осіб, не пізніше 12.05.2019 року.

Конституцією України в ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Чинним законодавством України не передбачено збереження права користування житлом за колишнім його власником. Виникнення права особи на користування житлом залежить від наявності у цієї особи права власності на це житло, а отже припинення права власності цієї особи та членів її родини на житло припиняє їх право на користування житлом.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно порядку подання доказів, регламентованого статтею 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене та встановивши, що відповідачі залишаються на час розгляду справи зареєстрованими у будинку на АДРЕСА_1 , не є членами сім`ї позивача, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставними, оскільки це порушує його права як власника.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з кожного із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 192,10 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 192,10 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

відповідачі: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний