Ухвала

18 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 712/989/18

провадження № 61-18076ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (далі - ПАТ «Черкасигаз») про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що 11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Черкасигаз» із заявою про надання їй як співвласнику договору, який був укладений ОСОБА_2 з ПАТ «Черкасигаз» на газопостачання в будинку АДРЕСА_1 . Вважала, що оскільки у ОСОБА_2 у власності 1/5 частка з 1/2 частини цього домоволодіння, то при укладенні спірного договору необхідно було отримати дозвіл інших співвласників, який вона, в свою чергу, не надавала.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила зобов`язати ПАТ «Черкасигаз» розірвати договір із ОСОБА_2 на газопостачання 1/2 частини вказаного домоволодіння та стягнути з ПАТ «Черкасигаз» на її користь моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Черкасигаз збут», та в якості третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Крім того, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Черкасигаз», ТОВ «Черкасигаз збут», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зобов`язання вчинити дії, у якому просила зобов`язати відповідачів підключити газову плиту за адресою: АДРЕСА_1 , заключити з нею договір на газопостачання 1/2 частини домоволодіння та стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року вказані позовні заяви об`єднані в одне провадження.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила зобов`язати ТОВ «Черкасигаз збут» укласти з нею договір на газопостачання 1/2 частини домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , зобов`язати ПАТ «Черкасигаз» підключити газову плиту та газовий котел за вказаною адресою, визнати недійсним договір по газопостачанню, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Черкасигаз», і стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз», ТОВ «Черкасигаз збут» в частині вимог про визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди повернуто.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Черкасигаз збут» про зобов`язання укласти договір на газопостачання 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 . Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання підключити газову плиту та газовий котел у 1/2 частині цього домоволодіння.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є стороною договору, укладеного 09 червня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Черкасигаз», тоді як відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Крім того, ОСОБА_1 не є одноосібним власником 1/2 частини житлового будинку, а тому здійснювати користування вказаним майном вона вправі за згодою інших співвласників. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач зверталася до ТОВ «Черкасигаз збут» із заявою про приєднання її до газорозподільчої системи і подавала для цього необхідні документи, передбачені законодавством.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання підключити газову плиту, заключити договір на газопостачання і стягнення моральної шкоди скасовано і провадження в цій частині закрито. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін з урахуванням мотивувальної частини постанови.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки існує судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то рішення суду першої інстанції в частині вимог про зобов`язання ПАТ «Черкасигаз» підключити газову плиту і заключити договір на газопостачання та стягнення моральної шкоди підлягає до скасування із закриттям провадження у справі.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_2 про зобов`язання підключити газову плиту і укласти із ОСОБА_1 договір на газопостачання, стягнення моральної шкоди, то апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні цих вимог, оскільки ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у даних правовідносинах.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у даній справі є майнова вимога про відшкодування моральної шкоди, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною у силу закону, а також немайнові вимоги про зобов`язання вчинити дії, в частині яких суд визнає дану справу справою незначної складності та такою, що не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

При цьому касаційна скарга не містить випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов