УХВАЛА

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 576/2999/13-ц

провадження № 61-33691св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Глухівська міська рада Сумської області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Лузан Л. В., Криворотенка В. І., Сибільової Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , придбавши у власність частину об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 , без узгодження з ним зніс частину належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку, внаслідок чого значно погіршився стан належної йому частини будинку, яка після цього потребує проведення робіт по утепленню, улаштуванню відмостки, ремонту покрівлі над стіною та зведення водостоків. Також знесення відповідачем частини сараю призвело до часткової руйнації належної йому частини сараю. Крім того, ОСОБА_2 у порушення норм ДБН 360-92 почав будівництво паркану на основі цільнолитого бетонного фундаменту вздовж лінії межі між їхніми суміжними земельними ділянками, внаслідок чого значно погіршився стан старого паркану.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд: усунути перешкоди у користуванні належними йому земельною ділянкою, житловим будинком та сараєм, що розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу фундаменту паркану, побудованого по межі між земельними ділянками, що знаходяться у нього у власності та у користуванні відповідача, демонтування вигрібної ями; зобов`язати відповідача привести частину житлового будинку за вищевказаною адресою, що знаходиться в його власності, відповідно до вимог, що ставляться до житлового приміщення та обладнати системою опалення; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 11 770 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд: усунути перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном в будинковолодінні АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати частину паркану від житлового будинку до належної відповідачу частини сараю і влаштувати на цьому відрізку паркану хвіртку; демонтувати прибудовану ОСОБА_1 до належної йому частини житлового будинку прибудову з метою надання таким чином доступ для ремонту та обслуговування належної йому частини будинку з боку двору відповідача; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 житловим будинком та сараєм, що розташовані по АДРЕСА_1 , а саме зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 доступ для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни будинку довжиною 2,63 м уздовж приміщення будинку під літ. 1-5 та зовнішньої стіни належного йому сараю під літ. «Б» від точки «Д» до точки «Г». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 595 грн на відшкодування майнової шкоди та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні належним ОСОБА_2 приміщенням житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , а саме зобов`язано ОСОБА_1 біля стіни належного ОСОБА_2 приміщення будинку під літ. ІІ площею 8,8 м демонтувати частину паркану шириною 1 м і на цьому місці влаштувати хвіртку, надавши таким чином ОСОБА_2 доступ для ремонту та обслуговування належної йому частини стіни будинку. У решті позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником - ОСОБА_5 , відхилено. Рішення апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року залишено без змін.

У липні 2017 року представник ОСОБА_6., який не був залучений до участі у справі, - ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Глухівська міська рада Сумської області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Лузан Л. В., Криворотенка В. І., Сибільової Л. О., призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Жданова
Судді:В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов