ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Херсон

справа 648/1417/17

провадження № 22-ц/819/1324/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарПавловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Сокирко Л.М. від 22 травня 2019 року в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

встановив:

У травні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної школи в порядку регресу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 10 серпня 2015 року між товариством та ОСОБА_1 у формі полісу було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача як власника транспортного засобу ГАЗ 2752, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22 вересня 2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , товариством як його страховиком було виплачено страхове відшкодування особі, яка зазнала матеріального збитку - ПрАТ СК «Інго Україна» в розмірі 16 197 грн 51 коп.

Посилаючись на те, що дорожньо-транспортну пригоду спричинив водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 , який у визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строки не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, добровільно шкоду не відшкодував, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 16 197 грн 51 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Рішенням суду від 22 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновки суду щодо відсутності підстав для покладення на відповідача обв`язку по відшкодуванню в порядку регресу завданої ним матеріальної шкоди з підстав невжиття заходів щодо повідомлення страховика про настання страхової події не відповідають обставинам справи, суперечать положенням цивільного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та зроблені без врахування висновків Верховного Суду України щодо необмеження встановленого статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що факт настання страхового випадку у спірних правовідносинах сторонами не заперечується та не оспорюється, а позивач реалізував своє право страховика щодо перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, тому сам по собі факт неповідомлення його відповідачем про настання страхової події не є підставою для задоволення регресного позову до страхувальника.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 16 вересня 2015 року в місті Херсоні по вулиці Острівське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ 2752», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 серпня 2015року (поліс АЕ/5235546).

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Інго Україна» на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів (автокаско 730514795.15).

8 жовтня 2015 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інго Україна» виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за зазначеним договором добровільного страхування у розмірі 20 575грн 13 коп. та 2 лютого 2016 року звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» із заявою на виплату страхового відшкодування, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність винного у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 застрахована у цій страховій компанії.

До наведеної заяви Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інго Україна» долучило копії документів, а саме: договору страхування, страхового акту, розпорядження, довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки про дорожньо-транспортну пригоду (розширену), постанови суду від 17.12.2015року, повідомлення про автоаварію, акту огляду транспортного засобу - направлення на СТО, звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу з додатками, заяви на виплату страхового відшкодування, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, рахунку-фактури, ремонтної калькуляції, платіжного доручення (а.с.5-33).

Рішенням комісії, створеної Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», 10 травня 2016 року затверджено страховий акт №ЦВ/16/0407, яким дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 16.09.2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визнана страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування, із врахуванням зносу деталей, що замінюються, та франшизи, в сумі 16 197грн, 51коп., яка була перерахована на рахунок Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інго Україна» 10 травня 2016 року (а.с.34-36).

Відповідно до підпункту 38.1.1 «ґ» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно із підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 зазначеного Закону, який по суті відповідає підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону після внесення змін Законом України від 17 лютого 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» у статтю 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- Моторне (транспортне) страхове бюро України,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначеного обов`язку, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Такий висновок щодо застосування статей 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладений у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15 та від 31 травня 2017 року у справі №6-1613цс16, та, зважаючи на те, що Верховний Суд не відступив від нього, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оскільки в даній справі факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач звільнений від адміністративного стягнення з нереабілітуючих його підстав та відсутність своєї вини у зіткненні транспортних засобів не довів, а сам позивач, добровільно сплативши страхове відшкодування визнав, що страховий випадок стався з вини ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що сам по собі факт неповідомлення останнім страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про стягнення із страхувальника страхового відшкодування в порядку регресу.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги про те, що суд послався на неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-YI як на підставу для відмови у позові, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не відповідають змісту ухваленого судом рішення, яке не містить зазначеного обґрунтування.

Не стосуються висновків суду та викладених у мотивувальній частині судового рішення обставин справи і посилання скаржника на доведеність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, враховуючи, що рішення суду ґрунтується саме на цій обставині як встановленій судом.

Разом з тим, апеляційна скарга не містить доводів щодо спростування обставини, яку суд визнав такою, що не підтверджує наявність правових підстав для задоволення регресного позову до страхувальника, а саме: позивач не доводив і не доводить те, що невиконання відповідачем обов`язку повідомити його про дорожньо-транспортну пригоду у встановлені законом строки позбавило страховика можливості перевірити обставини ДТП власними силами та призвело до необґрунтованих виплат, адже відповідно до правових висновків Верховного Суду України та Верховного Суду (постанова від 16.05.2018 року у справі №369/5335/15ц та інші) саме з такою метою законодавством встановлений обов`язок страхувальника повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22 травня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова