КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа №2-496/2007
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі П`ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року (суддя Пархоменко О.В.) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановила:

рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2007 року зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 по встановленню межі між земельними ділянками будинку АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 15 грудня 2005р. Ірпінською міською радою на ім`я ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 8 травня 2007р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 8грн 10коп.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 8 листопада 2007 року рішення суду залишено без змін.

У лютому 2019р. ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про видачу дубліката виконавчого листа №2-496/2007, виданого 23 березня 2007 року Ірпінським міським судом Київської області, посилаючись на те, що ним не було використано отриманий виконавчий лист через важкі довготривалі захворювання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року заяву задоволено, видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа по справі №2-496/2007 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 по встановленню межі між земельними ділянками будинку АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 15 грудня 2005р. Ірпінською міською радою на ім`я ОСОБА_2 та поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Самойленко

А.В. просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача посилається на помилковість висновків суду та не врахування тієї обставини, що позивач звернувся до суду із клопотанням про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання через 11 років після ухвалення судового рішення, проте поважних причин пропуску цього строку він не зазначив та належних доказів у їх підтвердження не надав, а також не надав доказів втрати виконавчого листа.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем у грудні 2018 року було подано аналогічне клопотання і ухвалою суду від 21 січня 2019 року його заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без розгляду.

Також представник відповідача посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення інших учасників справи про розгляд заяви позивача, що позбавляє інших учасників справи висловити свою позицію і заперечення з даного приводу.

У запереченнях на апеляційну скаргу, заявникпросить відмовити відповідачу у поновленні строку для подачі апеляційної скарги, апеляційну скаргу залишити без розгляду, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року - без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.208, 209), у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 - адвокатів Самойленка А.В. та Ковальова В.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 , який просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін,вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2007 року зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 по встановленню межі між земельними ділянками будинку АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 15 грудня 2005р. Ірпінською міською радою на ім`я ОСОБА_2

18 червня 2008 року ОСОБА_2 отримав виконавчий лист.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист був втрачений, у зв`язку із чим заявник позбавлений можливості пред`явити його до виконання, тому його права підлягають захисту шляхом видачі дублікату.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 260 ЦПК України у мотивувальної частини ухвали необхідно зазначати мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Вказаним нормам процесуального права ухвала суду першої інстанції не відповідає, так як у ній відсутнє обґрунтування прийнятого судом рішення, не надано оцінки доказам,

на які посилався позивач у підтвердження свого клопотання, а рішення суду про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі немотивоване.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, дублікат виконавчого листа видається тільки у разі його втрати і надання заявником доказів втрати.

Однак, судом першої інстанції вказана обставина з`ясована не була та не надано оцінки доказам, які позивач надав у підтвердження втрати виконавчого листа.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно ч. 4 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Частина 5 даної норми передбачає, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частина 1 статті 130 ЦПК України визначає, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши клопотання позивача 12 лютого 2019р., суд двічі призначав судове засідання на 19 березня 2019 року та 24 квітня 2019 року, однак відповідачів про судовий розгляд жодного разу не повідомляв та постановив ухвалу за результатами розгляду клопотання без виклику відповідачів у судове засідання.

Отже, суд першої інстанції розглянув клопотання з порушенням вимог ЦПК України та права відповідачів бути обізнаними про судовий розгляд та приймати участь у судовому розгляді.

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов`язком суду), то неповідомлення відповідачів про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Також мотивувальна частина ухвали суду першої інстанції не містить жодного обґрунтування задоволення клопотання позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що позбавляє можливості апеляційний суд надати оцінку судовому рішенню.

Розглянувши клопотання у відсутність учасників справи, суд першої інстанції не з`ясував обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення даного питання, належним чином не перевірив доводи заявника про втрату виконавчого листа, наявність підстав для видачі його дублікату та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання..

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції не були з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, грубо порушені норми процесуального права, позбавлено можливості відповідачів надавати докази у підтвердження своїх заперечень, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року скасувати, матеріали справи за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання направити до Ірпінського міського суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк