У Х В А Л А

18 жовтня 2019 року м.Рівне

Суддя Рiвненського мiського суду Рівненської області Бердій М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 12 серпня 2016 року у сумі 700 000 гривень.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 на праві власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 36,42 кв.м., а також шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, в тому числі заборони приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій щодо трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 36,42 кв.м. З доданих до заяви копій документів слідує, що згадана квартира належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 квітня 2006 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною третьою статті 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, насамперед забезпечення позову шляхом накладення арешту повинно бути обґрунтовано доказами, щодо наявності у відповідача у власності об`єктів нерухомого майна, на які позивач просить накласти арешт.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі за № 6-605цс16.

Враховуючи предмет спору, ціну позову, характер та орієнтовну вартість майна, яке належить відповідачу, суд вважає, що для уникнення обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі задоволення позову, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ((АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу задоволити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 на праві власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 36,42 кв.м..

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, в тому числі заборонити приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій щодо трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 36,42 кв.м.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали направити для виконання у Центр надання адміністративних послуг у місті Рівному, сторонам по справі для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського

міського суду М.А.Бердій