Провадження №2-з/760/179/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Мелешко О.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", Комунального підприємства "Світоч" міста Києва державний реєстратор Алієв Гусейн Азіз Огли, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ "Кредитні ініціативи", Комунального підприємства "Світоч" міста Києва державний реєстратор Алієв Гусейн Азіз Огли, в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44074242 від 15.11.2018 на нерухоме майно - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 58,7 кв.м., житловою площею: 42 кв.м., на підставі довіреності на представника, серія та номер: 13076, виданий 27.08.2018 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А.; Договір відступлення права вимоги, серія та номер: б/н, видавник: ВАТ «Светбанк». Повідомлення про стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер 1139, виданий 27.04.2018, видавник ТОВ « Кредитні ініціативи», Договір іпотеки.

Одночасно з позовом позивачем подану заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., заборонивши ТОВ «Кредитні ініціативи», , вчиняти будь-які дії зі спірним майном, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., шляхом: забороною входження, вселення, виселення та реєстрації проживання інших осіб.

Заява обґрунтована тим, що 17.06.2008 ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2706/0608/71-349, за умовами якого банк надав позивачу кредитні кошти у сумі 146 800 дол. США, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання кредитного договору 17.06.2008 ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір №2706/0608/71-349-Z-l, предметом іпотеки якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м.

Зазначено, що 28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу, відповідно до умов якого банк передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Разом з тим, 28.11.2012 ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) уклали договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора.

Заявник посилалася на те, що зазначені обставини встановлені рішеннями судів в цивільній справі № 760/12676/15-ц за результатами розгляду якої: 24 травня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було вирішено касаційну скаргу відповідача, який діє в інтересах неповнолітньої дочки задовольнити частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до відповідачів, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки, третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в частині позовних вимог відповідача, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відповідача, третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві державної адміністрації, про встановлення нікчемності договору про передачу прав за іпотечним договором залишено без змін.

Заявник вказала на те, що зокрема, судом було зазначено, що ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що в матеріалах справи відсутні дані щодо набуття права грошової вимоги у фактора - ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за кредитним та іпотечними договорами. Зокрема, в матеріалах справи міститься витяг з договору факторингу, зі змісту якого не вбачається, що фактор мав право на відступлення права вимоги за згаданими договорами ТОВ «Кредитні ініціативи». Суд першої інстанції не перевірив належним чином розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідачів з урахуванням позовних вимог, не навів розрахунків, з яких він виходив при обчисленні суми заборгованості відповідачів перед позивачем, при цьому не перевіривши розрахунок позивача. Судом першої інстанції залишено поза увагою приписи ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а саме: при вирішенні спору не зазначено початкової ціни предмета іпотеки, на який звертається стягнення.

Заявником зазначено, що переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, на вказані обставини уваги не звернув та передчасно погодився з висновками суду першої інстанції. Апеляційний суд залишив поза увагою доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, щодо наявності рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2012 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до відповідачів, за яким вже була стягнута заборгованість з відповідача за кредитним договором в повному обсязі в розмірі 1 680 891,70 грн.; не з`ясував чи здійснював відповідач погашення заборгованості за кредитним договором та яким чином. Таким чином, рішення суду першої та апеляційної інстанції було скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції». Розгляд зазначеної справи триває в суді першої інстанції.

Заявник посилалася на те, що у процесі слухання справи в суді першої інстанції, стороні ОСОБА_1 випадково із державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що ТОВ « Кредитні ініціативи» приймаючи участь, як сторона позивача в судовому процесі «Про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення» ввівши сторони судового процесу в оману, не повідомивши суд, здійснили перереєстрацію квартири, що є об`єктом договору іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м.

Так, державним реєстратором Комунального підприємства « Світоч» міста Київ, Алієвим Гусейном Азіз Огли було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44074242 від 15.11.2018 на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 58,7 кв.м., житловою площею: 42 кв.м., на підставі довіреності на представника, серія та номер: 13076, виданий 27.08.2018, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А.; Договір відступлення права вимоги, серія та номер: б/н, видавник: ВАТ «Светбанк». Повідомлення про стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер 1139, виданий 27.04.2018, видавник ТОВ « Кредитні ініціативи», Договір іпотеки. серія та номер: 2706/0608/71-349-2-1, виданий 17.06.2018, видавник: ВАТ « Сведбанк»; Договір кредиту, серія та номер: 2706/0608/71-349, виданий 17.06.2008, видавник ВАТ « Светбанк».

Сторона позивача категорично не погоджується із незаконними діями з боку відповідачів, вважає їх противоправними, у свою чергу, дії державного реєстратора такими, що підлягають скасуванню із витребуванням майна, у зв`язку з чим ОСОБА_1 і звернулася до суду з позовом.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову посилалася на те, що на даний час існують обставини, які значно можуть ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Так, наразі відповідач ТОВ « Кредитні ініціативи» може в будь-який час та у будь-який спосіб (в тому числі шляхом укладення правочину) вчинити продаж спірної квартири на користь інших осіб, які, в свою чергу, можуть здійснити перепродаж спірної квартири ще на інших осіб. Для здійснення цих дій немає жодних перешкод.

Зазначено, що вчинення дій щодо продажу/перепродажу спірної квартири на користь третіх осіб спричинить негативні наслідки для позивача у вигляді неможливості виконання рішення суду або значного ускладнення його виконання, що в свою чергу, не забезпечить виконання завдання й досягнення мети цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав позивача.

Заявник посилалася на те, що з інтернет-сайтів з продажу нерухомості, вона дізналася про те, що відповідач вже готує спірну квартиру до продажу. Отже, він має можливість в будь-який момент продати спірну квартиру, що значно ускладнить в подальшому реалізувати позивачем своє право на повернення свого власного житла.

На переконання заявника, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідачем можуть бути вчинені дії спрямовані на відчуження спірного майна.

На підставі вищенаведеного, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що з метою виконання зобов`язань за кредитним договором №2706/0608/71-349 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №2706/0608/71-349-Z-l, предметом іпотеки якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м.

У подальшому, 28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу, відповідно до умов якого банк передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Разом з тим, 28.11.2012 ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) уклали договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, було задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи». Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв. м., житловою площею 42 кв. м. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17 червня 2008 року, яка станом на 01 червня 2015 року складає 6 874 177,93 грн, з яких 3 029 747,46 грн - заборгованість за кредитом; 2 103 177,15 грн - заборгованість по процентам; 1 741 253,32 грн - заборгованість по пені, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Виселено без надання іншого житла ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 . Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VІІ від 03 червня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до відповідачів, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки, третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, та даний спір перебуває на розгляді в суді.

Позивач дізналась про перереєстрацію права власності спірної квартири на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Отже, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо законності державної реєстрації права власності за відповідачем на квартиру, яка належала позивачу, і у випадку задоволення позову запис про реєстрацію права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде скасовано і відновлено правове становище, яке існувало до ймовірного порушення прав позивача.

Викладені обставини, ураховуючи положення ст. 149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є достатньою підставою для забезпечення позову, навіть якщо рішення суду не підлягає примусовому виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження», і наявність об`єктивних ризиків такого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту доведена позивачем і враховується судом.

Беручи до уваги характер даного спору, а саме: майнові права на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову щляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявника про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Кредитні ініціативи», , вчиняти будь-які дії зі спірним майном, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., шляхом: забороною входження, вселення, виселення та реєстрації проживання інших осіб, оскільки, вказана вимога є необґрунтованою.

Крім того, суд вважає, що невжиття даного виду забезпечення позову на даному етапі не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналізуючи матеріали цивільної справи, суд вважає, що на даний час правові підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", Комунального підприємства "Світоч" міста Києва державний реєстратор Алієв Гусейн Азіз Огли, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію на нерухоме майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м.

В іншій частині - відмовити.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Дані відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21.

Дані відповідача-2: Комунальне підприємство "Світоч" міста Києва державний реєстратор Алієв Гусейн Азіз Огли, код ЄДРПОУ: НОМЕР_3, місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 9.

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: