Ухвала

04 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/29091/14-ц

провадження № 61-17604ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року про відмову

у встановленні способу та порядку виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Терра Банк», публічного акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення способу

та порядку виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Терра Банк», публічного акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 12 вересня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2

про встановлення способу та порядку виконання судового рішення відмовлено.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2

та її представника ОСОБА_3, в якій заявники просять скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року

та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року

і ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони

у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню чітко визначається процесуальним законом. У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду

в апеляційному порядку, що визначений у частині першій статті 389, частині першій статті 353 ЦПК України, ухвала про задоволення або про відмову

у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду відсутня.

Отже, ухвала суду першої інстанції про задоволення або про відмову

у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає, а отже

не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року по справі № 18/1544-10 (провадження № 12-127гс18).

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року про відмову

у встановленні способу та порядку виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Терра Банк», публічного акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников