Справа № 629/3090/19
Провадження № 2/629/1176/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою окрім неї зареєстрований ОСОБА_2 , відповідач по справі, але з грудня 2009 року в будинку не проживає, оплату комунальних послуг не проводить, його особистих речей в будинку немає. На усні звернення до відповідача щодо зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою, останній не реагує. Позивач зазначила, що наявність реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою обмежує її у здійсненні нею права користування своїм майном та обмеження субсидії. На підставі викладеного позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

30 вересня 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але позивачем до справи долучено заяву відповідача, яка нотаріально засвідчена, в якій він просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 згідно рішення Лозівського міського народного суду Харківської області від 02.09.1986 року, набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно домової книги ОСОБА_2 зареєстрований в даному будинку з 18.06.2008 року.

Відповідач з грудня 2009 року в спірному будинку не проживає, його особистих речей в будинку немає, фактично проживає за іншою адресою, що підтверджується актами, складеними сусідами.

Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мав.

Відповідач в будинок не з`являється. Всі обов`язки пов`язані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі.

Позивач, як власник будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладала, ніяких обов`язків перед ним не має.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.

Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача, тощо.

Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт не проживання відповідача по справі в будинку АДРЕСА_1 вбачається з актів про не проживання, складених сусідами від 26.12.2018 року та 09.06.2019 року, де зазначено, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2009 року, тобто тривалий час, в вищевказаному будинку не проживає.

Відповідач вибув на інше постійне місце проживання, не проживає в будинку майже десять років, отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 95, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Лозова, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 28.12.2001 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області 13.06.1996 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А. Смірнова