КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 369/9301/18

провадження № 22-ц/824/4635/2019

07 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кирилюк Г. М. у справі за його позовом до Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, ОСОБА_3 , треті особи: Координаційний центр з надання правової допомоги, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі директора ОСОБА_3 нарішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року у складі судді Пінкевич Н. С. та апеляційними скаргами Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі директора ОСОБА_3, ОСОБА_1 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року в складі судді Пінкевич Н. С.,

встановив:

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді-доповідачу Кирилюк Г. М.

Заява обґрунтована тим, що 04.04.2019 р. ним було подано заперечення на дії судді Кирилюк Г.М. щодо визнання неподаною та повернення його апеляційної скарги по вимогам про стягнення моральної шкоди, вчинення кримінального правопорушення при вимаганні грошових коштів, отриманні їх, втраті та неповерненні ОСОБА_1 квитанції про сплату 1 058 грн судового збору, неповернення цих грошових коштів ухвалою суду. Також було подано заяву про відвід суддям Рейнарт І. М., Семенюк Т.А. У задоволенні відводу було відмовлено.

02.10.2019 р. від помічника суддів Кирилюк Г. М . він дізнався, що суддя поновила провадження у справі, але самовідвід не взяла, а також що 12.09.2019 суддя Левенець Б. Б. визначений як суддя-доповідач у цій справі в частині його апеляційної скарги після її надходження з Верховного Суду, де було скасовано ухвалу судді Кирилюк Г. М. від 01 березня 2019 року.

Після повернення справи з Верховного Суду саме суддя Левенець Б.Б. мав розглядати його апеляційну скаргу в частині прийняття її до розгляду та відкриття апеляційного провадження, а не суддя Кирилюк Г.М. , яка відновила провадження раніше судді Левенця Б.Б., повторно вчинивши злочин, нехтуючи нормами ЦПК України та знову порушуючи його права, позбавляючи його конституційних повноважень на чесний, неупереджений та справедливий суд.

Також, суддя Кирилюк Г.М., як досвідчений рецидивіст із вчинення злочинів, незаконно забрала справу у судді Левенця Б.Б. щоб провести судове засідання 10 жовтня 2019 року без дотримання строків отримання зворотніх поштових повідомлень, незаконно примушуючи помічника та секретаря відправляти повістки електронною поштою та до вручення повісток нарочно в суді, які затиснули його в канцелярії та погрожуючи, що він звідти не вийде, поки не розпишеться, відмовились "виставляти" йому коньяк як переможцю парі за те, що Верховний Суд скасував ухвалу від 01 березня 2019 року, зазначили, що таке примусила їх робити особисто суддя Кирилюк Г. М. , яка за це помститься і тепер вже точно відмовить йому в задоволенні його апеляційної скарги і задовольнить апеляційну скаргу відповідача.

Вбачає, що суддя Кирилюк Г. М. вчинила ряд злочинів та є некваліфікованим суддею, яка тренується на його справі, чого ні він, ні законодавець їй дозволити не можуть.

Вивчивши зміст поданої заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зі змісту поданої заяви про відвід судді-доповідача не вбачається наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, оскільки заявлений відвід ґрунтується на незгоді з процесуальними діями судді, а відтак є необґрунтованим.

За правилами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, остання містить численні образи на адресу судді Кирилюк Г. М., її звинувачення у вчиненні нею ряду злочинів, що впливає на об`єктивність судді при вирішенні даного спору.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43).

У контексті об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України від 15.10.2010).

З огляду на допущені з боку позивача образи на адресу судді, звинувачення останньої у вчиненні ряду злочинів, суд за участі судді Кирилюк Г.М. не може гарантувати виключення будь-якого сумніву стосовно його об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, а тому суддя заявляє самовідвід.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді Кирилюк Г. М. підлягає задоволенню, а справа - переданню для повторного автоматизованого перерозподілу.

керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Кирилюк Г. М. визнати необґрунтованою.

Самовідвід судді Кирилюк Г. М. задовольнити.

Передати справу для повторного автоматизованого перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді