Справа № 536/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визначення місця проживання дитини, та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

З січня 2019 року в провадженні судді Кременчуцького районного суду Полтавської області - Колотієвського О.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визначення місця проживання дитини, та стягнення аліментів..

В своїй позовній заяві позивач вказував, що 19.07.2003 року між ним та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 .

28.12.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 194 про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу їхній малолітній син залишився проживати зі своєю матір`ю.

З 02.01.2019 року дитина проживає разом з ним за своїм власним бажанням.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , 2004 року народження, разом з батьком ОСОБА_1 .

- стягнути аліменти з ОСОБА_2 , 1984 року народження на користь її сина, ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 сукупного доходу щомісячно згідно законодавства.

- стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнала частково, просила суд зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки, а в частині визначення місця проживання дитини просила допитати дитину для вирішення цієї позовної вимоги.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 19.07.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане 19.07.2003р. року відділом реєстрації актів громадського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області

ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час шлюбу у сторін по справі народився син - ОСОБА_3 , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 24.02.2004 року у книзі записів актів громадянського стану зроблено запис про народження за №58, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

28.12.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 194 про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу їхній малолітній син залишився проживати зі своєю матір`ю.

З 02.01.2019 року дитина проживає разом з позивачем за своїм власним бажанням, про що ОСОБА_3 повідомив в судовому засіданні, також пояснював, що бажає проживати разом з батьком.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтями 160 ч. 1, 161 ч. 1, 2 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В той час, ч.3 ст.160 СК України визначено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, суд вважає що відсутні підстави для задоволення вимоги про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній досяг 14 річного віку, а тому вправі сам визначити своє місце проживання.

Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Оскільки в діючому СК України не конкретизовано в якій саме частці визначається розмір аліментів, суд вважає необхідним застосувати до даного спору норму ч.5 ст. 183 СК України, відповідно до якої: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В даному випадку суд може присудити до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини доходу.

Так, відповідач просила суд стягувати з неї аліменти в розмірі 1/6 частини доходу, але жодного обґрунтування та доказів на підтвердження того, що вона не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини суду не надано, а тому відсутні підстави для врахування такої позиції при вирішенні даного питання.

Отже, враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, тому суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позов задоволено, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 160, 180, 182, 183, 192 СК України, ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визначення місця проживання дитини, та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський