Справа № 473/4005/19
РІШЕННЯ

іменем України

"15" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог представник заявника зазначав, що заявник є спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , до складу спадщини входить земельна ділянка площею 7,40 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, що належить спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 22.12.2001 року на підставі рішення Білоусівської сільської ради Вознесенського району №4 від 15.11.2001 року.

Посилаючись на те, що на час відкриття спадщини після смерті бабусі позивач спадщину не прийняв шляхом подачі заяви в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори, спадкова справа не заведена, але з червня 2011 року заявник проживав разом з бабусею ОСОБА_3 у житловому будинку АДРЕСА_1 , здійснював догляд за нею, хоч і був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 , представник заявника просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Літвінов С.С. - підтримав вимоги заяви, вказуючи на наявність доказів (акту від 11.09.2019 року, пояснень свідків), що підтверджують факт постійного проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та юридичне значення цього факту.

Заінтересована особа - представник Білоусівської сільської ради Вознесенського району - в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність заперечень проти заяви.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 - в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про відсутність заперечень проти заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно копій свідоцтва про народження заявника, його матері ОСОБА_7 , свідоцтва про одруження матері заявника, яка змінила прізвище на ОСОБА_8 , мати заявника є рідною дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавець ОСОБА_3 заповіту після своєї смерті на належну їй земельну ділянку не залишив, спадкова справа не заведена, заявник з заявою про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, до нотаріальної контори не звертався.

Згідно статті 1266 ЦК України спадкоємцем за законом за правом представлення є заявник - онук померлої ОСОБА_3 . Після смерті померлої бабусі заявника залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,40 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, що належить спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 22.12.2001 року на підставі рішення Білоусівської сільської ради Вознесенського району №4 від 15.11.2001 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Дорошівської сільської ради заявник ОСОБА_1 не є зареєстрованим на час відкриття спадщини за адресою постійного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 , має реєстрацію іншого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, підтверджується наступними доказами:

- актом від 11.09.2019 року складеного депутатом Дорошівської об`єднаної територіальної громади за участі сусідів, яким підтверджено постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 ;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили обставини викладені в акті складеному депутатом Дорошівської об`єднаної територіальної громади.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 з червня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне йому для вирішення спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 05 ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська