Ухвала

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 646/8467/15-ц

провадження № 61-30644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Автотранском»,

відповідач - Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (після реорганізації - Фонд соціального страхування України),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати незаконним протокол комісії соціального страхування приватного підприємства «Автотранском» (далі - ПП «Автотранском») від 26 жовтня 2012 року; стягнути з ПП «Автотранском» 1 257,10 грн допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 08 до 12 жовтня 2012 року, з 19 до 23 червня 2013 року; стягнути з Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) 14 692,00 грн допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 13 жовтня 2012 року до 25 лютого 2013 року, з 24 червня до 01 липня 2013 року.

Позовна заява мотивована тим, що з вересня 2012 року він працював в Автоколоні № 9 ПП «Автотранском». 07 жовтня 2012 року на узбіччі вул. Томської у м. Харкові отримав закриту черепно-мозкову травму середнього ступеня тяжкості у результаті наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_2 За наслідками дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) з 08 жовтня 2012 року до 25 лютого 2013 року та з 19 червня 2013 року до 01 липня 2013 року він проходив стаціонарне лікування у Харківській міській клінічній лікарні, 26 лютого 2013 року йому встановлено IIIгрупу інвалідності. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у ДТП з призначенням покарання. Фонд відмовив позивачу у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з тим, що в момент ДТП у його крові було виявлено алкоголь. На думку позивача, комісія соціального страхування ПП «Автотранском» не встановила причинний зв`язок між отриманням ним травм у ДТП та вживанням алкоголю, тому він має право на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року у складі судді Нікуліної Л. П. стягнуто з ПП «Автотранском» на користь ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності у розмірі 1 257,10 грн; стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності у розмірі 14 692,00 грн.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року стягнуто з ПП «Автотранском» на користь держави 19,20 грн судового збору; стягнуто з Фонду 224,40 грн судового збору.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року визнано незаконним протокол комісії соціального страхування ПП «Автотранском» від 26 жовтня 2012 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що висновки комісії соціального страхування ПП «Автотранском» про відмову у признанні ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності не ґрунтуються на висновках досудового розслідування. Суд дійшов висновку, що позивач отримав травму, що не пов`язана з алкогольним сп`янінням, тому має право на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року про визнання винним ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, не встановлено обставин, які впливають на призначення комісією із соціального страхування ПП «Автотранском» допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 . Суд дійшов висновку, що тимчасова непрацездатність позивача пов`язана з травмою, що сталася внаслідок алкогольного сп`яніння.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року та залишити в силі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з Червонозаводського районного суду м. Харкова.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції.

У травні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року № 270, та пункт 5 статті 36 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), оскільки у справі не встановлено причинний зв`язок в момент ДТП між нетверезим станом позивача та наслідками у вигляді отримання травми.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 07 жовтня 2012 року близько 23:30 год. на вул. Томській у м. Харкові сталася ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_2 , скоїв наїзд на ОСОБА_1 .

У результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на 1 рік.

Після ДТП ОСОБА_1 з 08 до 25 жовтня 2012 року, з 22 листопада до 04 грудня 2012 року та з 19 червня до 01 липня 2013 року проходив стаціонарне лікування в Харківській клінічній лікарні, з 26 жовтня 2012 року до 21 листопада 2012 року та з 05 грудня 2012 року до 25 лютого 2013 року - амбулаторне лікування.

26 жовтня 2012 року комісія із соціального страхування ПП «Автотранском» прийняла рішення не призначати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за незакритим з 08 жовтня 2012 року листком непрацездатності АВХ № 967219 відповідно до розділу VIII пункту 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» у зв`язку з виявленням в крові вмісту етилового спирту у розмірі 2,453 %.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (далі - ЦПК України 2004 року), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 19 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо інший порядок їх розгляду не передбачено законом.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (далі - КАС України 2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої статті 17 КАС України 2004 року).

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відтак, вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі ОСОБА_1 оскаржує рішення комісії із соціального страхування ПП «Автотранском» про відмову у призначенні матеріального забезпечення, оформлене протоколом від 26 жовтня 2012 року.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Цей Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Отже, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на час звернення позивачем до суду був суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями.

З огляду на пункт 3.1.1 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - Положення), затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 червня 2008 року № 25 (яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин), комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємстваприймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності).

Рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення або відмову у призначенні матеріального забезпечення та надання соціальних послуг може бути оскарженим застрахованою особою до робочого органу відділення Фонду, де перебуває на обліку підприємство, протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення про таке призначення або відмову, що не позбавляє права застрахованої особи звернутися з цих питань до суду (розділ V «Вирішення спорів» Положення).

Аналогічні положення містяться у розділі V «Вирішення спорів» Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 13, чинного з 27 липня 2018 року.

У спірних правовідносинах відповідачами є Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та комісія із соціального страхування ПП «Автотранском», яка діє у межах та у порядку, встановленому Положенням, наділена повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем його права на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказане спір про оскарження рішення комісії із соціального страхування ПП «Автотранском» є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, до яких дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 280/1539/15-ц (провадження № 14-87цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 26 червня 2019 року у справі № 201/11696/18 (провадження 14-258цс19).

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми ЦПК України 2004 року щодо визначення предметної юрисдикції та розглянули по суті справу, яка не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, Верховний Суд зауважує, що згідно з пунктом 9 частини першої статті 19 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, щодо оскарження рішень медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року, додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року, додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року - скасувати, провадження у справі - закрити.

Керуючись статтями 402, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року, додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року, додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Автотранском», Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення матеріальної допомоги з тимчасової втрати працездатності закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. М. Сімоненко

Судді:А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик