Провадження № 2-з/756/246/19
У Х В А Л А

13 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

12.09.2019 року на адресу суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову яка обґрунтувана тим, що 25.07.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали від нього у безвідсоткову позику грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, що еквівалентно 5 147 009 гривням, про що останні написали власноруч спільну розписку. Оскільки кінцевий строк повернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошових коштів сплив 31.12.2018 року, борг за договором позики відповідачами не повернуті у добровільному порядку, з метою забезпечення виконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення його позовної заяви, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на квартиру № 218, загальною площею 80,9 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо переоформлення права власності на вказане майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Види забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними з заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За змістом п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного в заяві заходу забезпечення позову.

Проте, заява ОСОБА_1 про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно є необґрунтованою, оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Крім того, порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, позивач не надав суду доказів на підтвердження вартості цього майна, що унеможливлює у разі обґрунтованості заяви про забезпечення позову вирішити питання співмірності виду забезпечення заявленим вимогам.

Також, з долученої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_1 вже обтяжена арештом за ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 04.06.2018 року.

За таких обставин суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя