Справа № 211/2830/19
Провадження № 2/211/1505/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 жовтня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

у відсутність:

прокурора Охримович К.О.

представника КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8 »ДОР»

відповідача Жаботенко В ОСОБА_1 В ОСОБА_1

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

в порядку статті 56, статті 57 Цивільного процесуального Кодексу України, ст.. 131 -1 Конституції України до суду звернувся керівник Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, який діє в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального закладу «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №8» Дніпропетровської обласної ради із позовом, який у подальшому було уточнено до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України, а саме просив стягнути з останнього кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 , в розмірі 3378,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2018 року , який набрав законної сили ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст. 125 КК України. Потерпілим є ОСОБА_3 , який внаслідок спричинення останньому тілесних ушкоджень та відповідно висновку СМЕ № 69 від 22.01.2018 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у дитячому отоларингічному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8 » ДОР з діагнозом злам кісток носа зі зміщенням уламків, у період часу з 24 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року - тобто 10 ліжко - днів та на його лікування витрачено 3378,66 грн.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Прокурор Охримович К.О. звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8 ДОР» до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялися.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради» є установою охорони здоров`я населення.

Згідно зі ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Згідно п. 12 Положення про Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 28.12.2012 № Р- 981/0/3-12, Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської ОДА здійснює фінансування закладів охорони здоров`я, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, контролює ефективне використання ними фінансових матеріальних та трудових ресурсів.

КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР» є бюджетним підприємством.

Органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах виступає Дніпропетровська обласна рада як управитель та розпорядник вказаного підприємства, а також КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» ДОР», яка понесла відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину.

Так, Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2018 року, який набрав законної сили 29 листопада 2018 року, ОСОБА_2 визнано винними за ч. 2 ст. 125 КК України.

У зазначеному вироку суду зазначені обставини, що були встановлені під час розгляду справи, а саме те, що в період часу з 14:30 години до 14:50 години 22.11.2017 року біля Криворізької загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів № 90, яка розташована по вул. Кокчетавській у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, в ході сварки з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , проявляючи агресію, умисно, цілеспрямовано наніс один удар своєю правою рукою зжатою у кулак в область носа потерпілого ОСОБА_3 , після чого пішов у невідомому напрямку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , ним спричинено неповнолітньому ОСОБА_3 умисні тілесні ушкодження у вигляді: синці та садно обличчя, перелом кісток носу зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 69 від 22.01.2018 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів.

Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального Кодексу встановлено , що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі зазначеного, судом з`ясовано обставини протиправних дій відповідача ОСОБА_2 стосовно спричинення потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Разом з тим, ані Дніпропетровською обласною радою, ані КП «Криворізька МКЛ № 8» ДОР» з моменту закінчення лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 04.12.2017 по теперішній час жодних заходів до відшкодування витрат КП «Криворізька МКЛ № 8» ДОР» понесених на лікування потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , не вжито.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно довідки , наданої КП «Криворізька МКЛ № 8 » ДОР від 12 грудня 2018 року, що міститься в матеріалах справи потерпілий від кримінального провадження ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому отоларингологічному відділенні у період з 24 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року з діагнозом злам кісток носа зі зміщенням уламків. ЗЧМТ, струс головного мозку.

Згідно розрахунку вартості 1 ліжко - дня, здійсненого згідно п.2 КМУ від 16 липня 1993 р. № 545 «Про затвердження Порідку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» за листопад становить 316,65 грн., за грудень - 387,37 грн.

Отже, виходячи із розрахунку 1 ліжко дня , та враховуючи термін перебування ОСОБА_3 на лікуванні у медичному закладі , що становить 10 ліжно- днів було здійснено розрахунок позовних вимог : 7(листопад) * 316, 65 грн. = 2216,55 грн., 3 (грудень ) * 387,37 грн. = 1162,11 грн., та загалом - 3378,66 грн., із яким суд погоджується та сумніви у правильності його розрахунку не існує.

Оскільки судом встановлено причино - наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача і тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради», адреса: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Калачевського, 55 (р/р 0025 банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, , КБК 24060300 ) матеріальний збиток у сумі 3378 (три тисячі триста сімдесят вісім) грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення буде складено 17.10.2019 року.