Справа № 463/975/18
Провадження № 2/463/278/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Кисиличин М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення та визнання недійсним акту на право приватної власності на земельну ділянку, суд

в с т а н о в и в:

Позивач вернулась до суду із позовом до відповідачів, позовні вимоги у встановленому законом порядку уточнила, в кінцевому просить визнати недійсним рішення Винниківської міської ради м. Львова від 17.12.2009р. №1927 «Про передачу в спільну сумісну власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки на АДРЕСА_1 , та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №206379 виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0437 га, що розташована у АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0091.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали. Позов мотивують тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві приватної власності. У сусідньому будинку по АДРЕСА_1 проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Вікна спальні позивача виходять на подвір`я відповідачів, на якому вони встановили паркан, що призводить до затемнення даного помешкання, з приводу чого існує конфлікт. Позивач неодноразово вимагала від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 демонтувати даний паркан, проте отримувала відмови, оскільки вони вважають що такий встановлений на їх земельній ділянці, яка приватизована через Винниківську міську раду м. Львова. При ознайомлені з планом приватизованої відповідачами земельної ділянки вбачається, що однією стороною будинок АДРЕСА_3 проходить АДРЕСА_4 самій межі приватизованої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 . На запит адвоката Винниківська міська рада надала відповідь, до якої було долучено завірену копію рішення Винниківської міської ради від 17.12.2009р. №1927 «Про передачу в спільну сумісну власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки на АДРЕСА_1 , а також зазначено що дане рішення було підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку. Вважає, що рішення Винниківської міської ради м. Львова від 17.12.2009р. №1927 «Про передачу в спільну сумісну власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки на АДРЕСА_1 » та виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0091 ж незаконними, оскільки порушують законні права ОСОБА_1 . Так як акт погодження меж земельних ділянок позивач не підписувала, а отже є недійсним, що вказує на незаконність приватизації земельної ділянки. У підтвердження вимог покликається на документи про право власності на земельну ділянку, копію рішення ВМР та інші долучені до справи докази, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 , та відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечили, мотивуючи тим, що на зворотному боці Державного акту про право власності на земельну ділянку відповідача міститься план земельної ділянки з відомості про опис її меж, у відповідності до яких земельна ділянка межує із землями житлової забудови міста, на яких розташований багатоквартирний будинок де проживає позивач. У вказаному Державному акті відсутні такі землекористувачі як позивач по справі, що свідчить про відсутність законних прав на користування спірною земельною ділянкою. Позивач по справі не є законним користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок, оскільки не має документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Тому просять в позові відмовити.

Представник відповідача Винниківської міської ради у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві приватної власності

З долученої до матеріалів справи завіреної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 серії ЯЛ №206379 (а.с. 122) вбачається, що така належить ОСОБА_4 , призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд. В графі «опис меж» зазначені землекористування, які межують із даною ділянкою, однак позивач ОСОБА_1 в жодній графі як власник землекористування не значиться.

До матеріалів справи долучено копію Акту встановлення та узгодження зовнішньої межі землекористування гр. ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 (а.с. 85), де зазначено, що межа її земельної ділянки проходить згідно «Схеми розмежування землекористувань». У даному Акті зазначено, що розмежування від Г до ОСОБА_6 межа: землі багатоквартирного житлового будинку ( АДРЕСА_3 ) межа проходить по існуючій огорожі.

Отже з вищенаведеного вбачається що позивач ОСОБА_1 не володільцем земельної ділянки на якій розташований будинок по АДРЕСА_3 , а лише є користувачем такої, як і всі інші мешканці даного багатоквартирного будинку.

Згідно п. г ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відтак з врахуванням наведених мотивів, суд приходить до висновку про те, що позивачем не представлено належних та допустимих доказів того, що відповідачами порушено його право щодо користування прибудинковою територією по АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 121-126 ЗК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення та визнання недійсним акту на право приватної власності на земельну ділянку - відмовити.

Дата складення повного судового рішення - 04.10.2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.