Справа № 130/2604/18
Провадження № 22-ц/801/1783/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокуСправа № 130/2604/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.

секретар : Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 130/2604/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Порощука П.П. в залі суду в 15.11 год., повне судове рішення складене 21.05.2019 року,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №5007835, в якому зазначено, що Договір між сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

У відповідності до п.1.1. Загальних умов ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалось надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. В Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін.

На підставі вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 99699 грн. 36 коп., яка еквівалентна 12225 доларам США 55 центам та суму додаткового кредиту у розмірі 29353 грн. 40 коп. , яка еквівалентна 3204, 52 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3. Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.03.2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1598 куб.см.

За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник, згідно з п.2.2. Загальних умов, має сплачувати позивачу проценти за процентною ставкою, визначеною у кредитному договорі. Зазначену процентну ставку, за умовами кредитного договору, сторони визначили на рівні 9,90% на рік, та передбачили, що вона є змінною відповідно до п.2.3. Загальних умов.

В свою чергу, термін кредитування, відповідно до п.1.4.2. Загальних умов, погоджений сторонами в графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення кредиту частками щомісячно на відповідну дату поточного місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.03.2018 року.

Окрім того, відповідно до п.1.6 Загальних умов зобов`язання відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року забезпечено Договором застави від 05.03.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., зареєстрованим в реєстрі за №91, згідно з умов якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1598 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності.

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалося надсилати відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу згідно графіка погашення кредиту.

Так позивачем відповідно до п.1.4.3. Загальних умов, виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за квітень-травень 2016 року, які, в порушення положень укладеного кредитного договору, залишились несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останньої.

Невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 16644 грн. 75 коп.

Змістом п.3.2. та 3.2.1. Загальних умов передбачено право ТОВ «Порше Мобіліті» достроково вимагати повернення кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь якого чергового платежу (його частини) або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць.

Позивачем, 18.05.2016 року було надіслано ОСОБА_1 вимогу (повідомлення) від 16.05.2016 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за №50007835, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення складала 132 172 грн. 89 коп.

На підставі п. 3.2. та 3.2.1. загальних умов, 02.04.2018 року позивачем надісланий рахунок фактура 59201-00394670, відповідно до якого сума боргу за дострокове повернення сум кредиту складає 136 504 грн. 89 коп.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачеві нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем в розмірі 1997 грн. 09 коп. та інфляційних витрат в 1638 грн. 06 коп.

За змістом п. 8.1. загальних умов, в разі порушення відповідачем терміну сплати будь якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Враховуючи допущені з боку відповідача прострочення по сплаті чергових платежів, йому згідно з п. 8.1. загальних умов, нарахована пеня на загальну суму 6656 грн. 95 коп. за дострокове повернення кредиту.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем в розмірі 1221 грн. 98 коп. та інфляційних витрат в розмірі 4319 грн. 98 коп.

Невиконання позичальником своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення додаткового кредиту та процентів за користування ним за кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 16987 грн. 75 коп.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем в розмірі 1202 грн. 17 коп.

Окрім того, сума підрахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів, що підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Порше Мобіліті» складає 4807 грн. 53 коп.

Невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати страхових платежів, та їх оплата позивачем призвело до виникнення заборгованості відповідача по сплаті страхових платежів в сумі 27 797 грн. 94 коп.

На них нараховано 831,34 грн. №% річних; 1863, 88 грн. інфляційних втрат та 1133,71 грн. піні за нормами ст. 625 ЦК України.

Далі у позові зазначено, що беручи до уваги вищевикладене та умови укладеного кредитного договору, загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року, складається з :

1)Простроченої заборгованості в сумі 22186 грн. 16 коп. за кредитом та 16987 грн. 75 коп. за додатковим кредитом, з яких:

-16 644 грн. 75 коп. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом;

-16 987 грн. 75 коп. - сума заборгованості за додатковим кредитом;

-1221 грн. 98 коп. - сума 3% річних за час прострочення за кредитом;

-1202 грн. 17 коп. - сума 3% річних за час прострочення за додатковим кредитом;

-4807 грн. 53 коп. - сума інфляційних втрат за час прострочення за додатковим кредитом;

-4319 грн. 43 коп. - сума інфляційних втрат за час прострочення за кредитом;

2)Заборгованість з дострокового повернення кредиту в сумі 29436грн. 95 коп. з яких:

-24 823 грн. 83 коп. - сума заборгованості за кредитом;

-1066 грн. 64 коп. - сума 3% річних;

-430 грн. 25 коп. - пені за прострочення виконання зобов`язання;

-136 504 грн. 89 коп. - сума боргу за дострокове повернення кредиту;

-1997 грн. 09 коп. - сума 3% річних за дострокове повернення кредиту;

-1638 грн. 06 коп. - сума інфляційних втрат за час прострочення за дострокове повернення кредиту;

-6656 грн. 95 коп. - пені за простроченої заборгованості за дострокове повернення кредиту;

3)Прострочення заборгованості із оплати періодичних платежів (страхових платежів) за п. 5.6 загальних умов кредитування в сумі 31626 грн. 87 коп., з яких:

-27 797 грн. 94 коп. сума простроченої заборгованості по сплаті страхових платежів за час прострочення виконання грошового зобов`язання;

-831 грн. 34 коп. - сума 3% річних за час простроченої заборгованості по сплаті страхових платежів;

-1133 грн. 71 коп. - пені за простроченої заборгованості по сплаті страхових платежіву.

Крім того, п.8.3 загальних умов передбачено, що за кожен випадок порушення позичальником умов ст. ст. 5.1-5.4, 8.2 позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення компанією третьої вимоги щодо сплати.

У зав`язків з неналежним виконанням відповідачем передбачених кредитним договором обов`язків йому неодноразово направлялись вимоги про сплату заборгованості, за договором. Відповідно до положень кредитного договору за направлення вимог відповідачу нараховано штрафні санкції в розмірі 1663 грн. 12 коп.

Додатково позивачем були понесені витрати зо договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року, відповідно до якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало ТОВ «Порше Мобіліті» послуги щодо повернення боржником ОСОБА_1 сум поточної заборгованості, заборгованості за кредитним договором, забезпечення звернення стягнення на предмет застави відповідно до вимог чинного законодавства України в позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса на договорі застави, відкриття виконавчого провадження, вжиття заходів спрямованих на представництво інтересів позивача у виконавчому провадженні, з метою стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, які згідно рахунків-фактури становлять 65 560 грн. 50 коп.

Також позивачем були понесені витрати за договором доручення від 12.06.2012 року відповідно до якого ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел. Сі» надало ТОВ «Порше Мобіліті» послуги щодо повернення боржником ОСОБА_1 сум поточної заборгованості, заборгованості кредитним договором, забезпечення звернення стягнення на предмет застави відповідно до вимог чинного законодавства України в позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса на договорі застави, відкриття виконавчого провадження, вжиття заходів, спрямованих на представництво інтересів позивача у виконавчому провадженні, з метою стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, які становлять 1152 грн.

Позивачем було укладено договір від 10.04.2018 з Адвокатським Об`єднанням «КПД Консалтинг» про надання юридичних послуг на суму 15000,00 грн. Крім того, для належного захисту своїх прав та інтересів, для отримання та подальшого подання до суду усіх необхідних доказів та заяв по суті справи, при підготовці справи позивачем були понесені витрати пов`язані з послугами поштового зв`язку, орієнтовна сума яких складає 500 грн.

Ще позивачем сплачено за подання позовної заяви у суд 5344,72 грн. судового збору.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «Порше Мобіліті» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року, яка станом на 10.10.2016 року становить 356 314 грн. 81 коп. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50007835 в сумі 168415 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 92 коп. та 2511(дві тисячі п`ятсот одинадцять) грн. 68 коп. судових витрат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю та недоведеністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» оскаржило дане рішення суду в апеляційному порядку, як незаконне та необгрунтоване.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції невірно застосував правові висновки Верховного Суду, зокрема правову позицію, викладену у справі № 444/9519/12; безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 66712.50 грн.

При цьому у апеляційній скарзі наводяться нові обрахунки всієї заборгованості, які не відповідають тим, які є у позовній заяві.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на подану апеляційну скаргу не надходив.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним правовим нормам.

Відповідно до норми ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, у ч. 4 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

04.03.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №5007835, в якому зазначено, що Договір між сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

У відповідності до п.1.1. Загальних умов ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалось надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. В Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін.

На підставі вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 99699 грн. 36 коп., яка була на той час еквівалентна 12225 доларам США 55 центам та суму додаткового кредиту у розмірі 29353 грн. 40 коп. , яка була еквівалентна 3204, 52 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3. Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.03.2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1598 куб.см.

За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник, згідно з п.2.2. Загальних умов, має сплачувати позивачу проценти за процентною ставкою, визначеною у кредитному договорі. Зазначену процентну ставку, за умовами кредитного договору, сторони визначили на рівні 9,90% на рік, та передбачили, що вона є змінною відповідно до п.2.3. Загальних умов.

В свою чергу, термін кредитування, відповідно до п.1.4.2. Загальних умов, погоджений сторонами в графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення кредиту частками щомісячно на відповідну дату поточного місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.03.2018 року.(т.1 а/с 23-37).

Окрім того, відповідно до п.1.6 Загальних умов зобов`язання відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року забезпечено Договором застави від 05.03.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., зареєстрованим в реєстрі за №91, згідно з умов якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1598 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності. (т.1 а/с 38-47).

04.03.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм і пасажирами, за яким вигодонабувачем є ТОВ «Порше Мобіліті» (а/с 48 т.1).

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалося надсилати відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу згідно графіка погашення кредиту.

Так, позивачем відповідно до п.1.4.3. Загальних умов, виставлено відповідачу рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за квітень-травень 2016 року, які, в порушення положень укладеного кредитного договору, залишились ним не сплаченими, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 16644 грн. 75 коп. (т.1 а/с61-63).

Змістом п.3.2. та 3.2.1. Загальних умов передбачено право ТОВ «Порше Мобіліті» достроково вимагати повернення кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь якого чергового платежу (його частини) або сплати коштів за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць.

Оскільки у відповідачки виникла заборгованість по сплаті чергових платежів з повернення кредиту, позивачем 18.05.2016 року було надіслано ОСОБА_1 вимогу (повідомлення) від 16.05.2016 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за №50007835, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості відповідно до умов договору, яка, як вказано у позові, станом на день направлення складала 132 172 грн. 89 коп. (т.1 а/с 4).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3. ч.1 ст.3 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За вказаних обставин та зазначених правових норм суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не погашена перед позивачем заборгованість за вказаним кредитним договором.

Разом з тим, суд не прийняв до уваги положення п. 3.3 Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року), яке визнане обома сторонами цього Договору. А у зазначеному п.3.3 Договору говориться про наступне: Позичальник зобов`язаний повернути Компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції , якщо такі підлягають застосуванню ( сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником ( для фізичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримане, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. (т.1 а/с27).

Позивач визнав, що 18.05.2016 року ним було надіслано ОСОБА_1 вимогу (повідомлення) від 16.05.2016 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за №50007835, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення складала 132 172 грн. 89 коп.

Зазначене також підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень на а/с 58 т.1 та не спростоване представником відповідачки у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, п. 3.3 Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року), норму ч.2 ст. 1050 ЦК України, право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося через 30 днів після дати відправлення вимоги про дострокове погашення кредиту - 18.06.2016 року.

З огляду на той же п.3.3 Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року) Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року) у вимозі була вказана загальна сума заборгованості разом з додатковими сумами кредиту процентами та штрафними санкціями. І така сума заборгованості складає 132 172 грн. 89 коп. (т.1 а/с56-58). А з врахуванням 30 днів, визначених вказаним п.3.3 Умов, до неї необхідно додати суму заборгованості за червень 2013 року, яка складає 16987,75 грн. (т.1 а/с63), що в загальному становить 149160,64 грн.( 132172,89 +16987,75= 149160,64).

Після того, як заявлена вимога дострокового повернення всієї заборгованості за кредитним договором, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц та 28.03.2018 року у справі №444/9519/12.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як видно з Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року), інший розмір процентів договором не встановлений; законом - теж не встановлений. Тому необхідно обраховувати саме 3% від простроченої суми 149160,64 грн. за весь час прострочення - з липня 2016 року по вересень 2019 року, за три роки і два місяці.

Три відсотки річних від 149160,64 грн. за вказаний період складає 14170,26 грн. ((149160,64 х 3 ) : 100 = 4474,82; 4474,82х 3 роки = 13424,46 грн.; 4474,82 :12= 373 х 2 міс.= 746 грн.; 13424,46 грн. + 747грн. =14170,26 грн.).

З цієї ж простроченої суми 149160,64 грн. необхідно обраховувати інфляційні втрати теж за період з 18 липня 2016 року по вересень 2019 року за формулою:

(індекс інфляції)- добуток щомісячних індексів за відповідний період

(збитки від інфляції) = (сума боргу) х (індекс інфляції)/ 100% - (сума боргу).

І інфляційні втрати складають за вказаний період 57173,03 грн.

Таким чином, загальна сума відповідальності ОСОБА_1 за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року складає 220 503, 93 грн., а саме: 149160,64 грн. - заборгованість за кредитом; 14170,26 грн. -3% від простроченої суми 149160,64 грн. за весь час прострочення - з липня 2016 року по вересень 2019 року та 57173,03 грн. - інфляційні втрати складають за вказаний період.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення страхових платежів у сумі 27 797,94 грн., то вони є недоведеними та до стягнення не підлягають, виходячи з наступного.

Зазначена вимога грунтується на п.5.6 Загальних умов. Проте, у п.5.6 Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року) говориться про те, що якщо позичальник в порушення п.5.5 цього кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від свого імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування. І у такому разі має бути відшкодування страхових платежів.

У даному ж випадку, як видно з копії Договору добровільного страхування від 04.03.2013 року на а/с48 т.1, він укладений ОСОБА_1 з ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» 04.03.2013 року і діяв з 05.03.2013 року по 04.03.2018 року.

Крім того, заявлена сума страхових платежів до стягнення 27 797,94 грн., не обумовлена часом їх проплати позивачем; розрахунками цих платежів та доказами про їх сплату ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група». Надані ТОВ «Порше Мобіліті» інформація про суми перерахування на а/с154 т.2 та щомісячні звіти з укладених договорів каско з ПАТ «Страхова Компанія «УСГ» з платіжними дорученнями на а/с 138-246 т.2 складені заінтересованою стороною - позивачем, тому не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, виходячи з норм ст. ст. 77, 78 ЦПК України.

Не підлягають до стягнення і заявлені позивачем збитки у зв`язку з порушенням умов кредитного договору та договору застави у сумі 66712,50 грн. з огляду на норми ст. 22 та ст. 625 ЦК України.

Заявляючи вимоги про стягнення збитків, позивач просив стягнути їх на підставі статті 22 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як видно з позовної заяви, позивач вважає зазначеними збитками витрати за договором про надання юридично- консультаційних послуг від 21 червня 2012 року, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало ТОВ «Порше Мобіліті» послуги щодо повернення боржником ОСОБА_1 сум поточної заборгованості, заборгованості за кредитним договором, забезпечення звернення стягнення на предмет застави відповідно до вимог чинного законодавства України в позасудовому порядку на підставі виконавчого напису на Договорі застави, відкриття виконавчого провадження, вжиття заходів, спрямованих на представництво інтересів позивача у виконавчому провадженні з метою стягнення з боржника за Кредитним договором.

Такі витрати не є збитками у розумінні ч.2 ст. 22 ЦК України, а для захисту інтересів позивача щодо неповернення кредитних коштів відповідачем у межах кредитного договору №50007835 від 04.03.2013 року, позивачем у позові заявлені вимоги, передбачені ст. 625 ЦК України.

Крім того, і Договір доручення від 12 червня 2012 року, і Договір про надання юридично-консультаційних послуг, на які посилається позивач, вимагаючи стягнення збитків, стосуються надання юридичних послуг, які стосуються всієї діяльності ТОВ «Порше Мобіліті», а не конкретно кредитного договору відповідачки. ( т.1 а/с98, 116).

Стосовно заявлених до стягнення судових витрат, які полягають у сплаті судового збору у розмірі 5344,72 грн. за подання позовної заяви; у витратах на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. та у поштових витратах, пов`язаних з послугами поштового зв`язку у розмірі 500 грн., то вони підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Виходячи з вищевикладених обставин, які відповідають наявним у справі доказам та виходячи з вищевказаних правових норм, до стягнення підлягає сума заборгованості за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року - 220 503, 93 грн., інші заявлені вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до норми ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України говориться, що інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову.

З огляду на вказане, заявлений судовий збір за подання позовної заяви, який сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення №51000219 на а/с 1 т.1, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що від заявленої суми 356 314,81 грн. та задоволеної суми 220 503, 93 грн. складе 3308грн.

Заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. та поштові витрати, пов`язані з послугами поштового зв`язку у розмірі 500 грн., слід віднести до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно но норм ст. 133 ЦПК України.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг).

Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Такий підхід до компенсації витрат на правничу допомогу закладався законодавцем і застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у справі №372/1010/16-ц. У постанові від 03.05.2018 р. касаційний суд, здійснюючи розподіл судових витрат, вказав, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу (надасть договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат), то суд не матиме підстав для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У даному ж випадку, позивач надав суду Договір про надання юридичних послуг від 10 квітня 2018 року, укладений між адвокатським об`єднанням «КПД КОНСАЛТИНГ» та ТОВ «Порше Мобіліті», проте, цей Договір стосується юридичних послуг стосовно питань, пов`язаних з господарською діяльністю позивача. Про це говориться у п.1.1 Договору. Далі у цьому пункті зазначено, що види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних послуг погоджується сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання додаткових угод (заявок), які становлять невід`ємну частину цього Договору. ( а/с131 т.1). На аркуші справи 135 т.1 міститься Заявка на надання юридичних послуг №22 від 02.10.2018 року і у підпункті «а» п.1 цієї заявки вказано, що виконавець зобов`язується надати наступні послуги: забезпечити належне представництво інтересів замовника у відповідних судах, в тому числі апеляційної та касаційної інстанцій по справі за позовом ТОВ «Мобіліті Порше» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року.

Проте, у цій заявці не вказано, які конкретно послуги мають бути надані. Відсутній детальний опис вчинених дій (наданих послуг)і у наданому суду Акті №2 про надання послуги від 03.06.2019 року на а/с93 т.3.

Верховний Суд же у своїй Постанові від 22.12.2018 у справі 826/856/18 вказав, що при визначенні розміру судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою компенсації підлягають лише ті послуги які вказані у відповідному договорі.

У Постанові від 16.05.2019 року у справі № 823/2638/18 Верховний Суд вказав, що належними доказами оплати витрат на правову допомогу є не тільки виставлення рахунку, а і його оплата.

Підтвердженням оплати послуг з надання правової допомоги є видатковий касовий ордер, який відсутній у матеріалах справи. Платіжне доручення №51000741 від 12 червня 2019 року, як і рахунок на оплату №180410 -22-2 від 3 червня 2019 року на а/с 94,95 т.3 не є належними доказами оплати витрат на правову допомогу у розумінні ст. 77 ЦПК України.

З огляду на викладене, заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є недоведеними та до відшкодування не підлягають.

Відстеження поштових відправлень , яке міститься на а/с86 т.3, надане позивачем, теж не є належним доказом заявлених поштових витрат, пов`язаних з послугами поштового зв`язку, тому і ця вимога є недоведеною та не підлягає до задоволення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене за неправильно застосованих норм матеріального права; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, тому в силу ст. 376 ЦПК України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» слід задовольнити частково. Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 220503,93 грн. (двісті двадцять тисяч п`ятсот чотири) грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 149160,64 грн.; 3% річних від 149160,64 грн. за прострочений період у сумі 14170,26 грн. та 57173,03 грн. інфляційних втрат за прострочений період.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Також необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 3308грн. судового збору за подання позовної заяви і 2191 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а/с78 т.3), в силу ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково. Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ідентифікаційний , адреса 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини,1- В, тел.НОМЕР_6, індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 , банк Філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», рахунок № НОМЕР_5 , МФО банку: 300379) заборгованість за кредитним договором №50007835 від 04.03.2013 року в сумі 220503,93 грн. (двісті двадцять тисяч п`ятсот чотири) грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 149160,64 грн., 3% річних від 149160,64 грн. за прострочений період у сумі 14170,26 грн. та 57173,03 грн. інфляційних втрат за прострочений період.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ідентифікаційний , адреса 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини,1- В, тел.НОМЕР_6, індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 , банк Філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», рахунок № НОМЕР_5 , МФО банку: 300379) -3308грн. судового збору за подання позовної заяви і 2191 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10.10.2019 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук