КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/2713/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Селезньової Т.В. 21 травня 2019 року,

у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд" про відшкодування витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування,-

встановив:

В травні 2018 року МТСБУ звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 22149,81 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2016 року в м.Києві по вул. Сирецькій, 78 відбулась ДТП за участю автомобілів BMW, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та Hyundai, номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у порушення правил дорожнього руху, що спричинили ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована та потерпілій особі за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснено страхове відшкодування в сумі 21608,60 грн.

Посилаючись на викладені обставини, МТСБУ просить стягнути суму страхового відшкодування та 541,21 грн. витрат на оплату послуг суб"єкта оціночної діяльності, яким визначено розмір шкоди.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, МТСБУ подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що страховик відповідача - ПАТ "Страхова компанія "Скайд" не подавав відомостей про укладені договори страхування, що підлягають включенню до централізованої бази даних щодо обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, договору між заподіювачем шкоди та цією компанією не виявлено у базі. Покази свідка з приводу укладення договору не відповідають дійсності.

Окрім того, наданий поліс не підписано з боку ПАТ "Страхова компанія "Скайд", у зв"язку із чим позивач уважає такий поліс відповідно до статті 981 ЦК України нікчемним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача посилається на те, що цивільно-правова відповідальність його довірителя була застрахована, відтак він не зобов"язаний відповідати за цим позовом.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримала.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з"явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що 17 лютого 2016 року в м.Києві по вул. Сирецькій, 78 відбулась ДТП за участю автомобілів BMW, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та Hyundai, номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_3 13 травня 2016 року повідомив МТСБУ про страховий випадок.

Згідно даних Звіту №429/05/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику к.т.з., виконаного на замовлення МТСБУ ОСОБА_5 29 травня 2016 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 23939,40 грн., без врахування ПДВ на запчастини - 21608,60 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 18 липня 2016 року МТСБУ перерахувало ФОП ОСОБА_5 541,21 грн., призначення платежу: послуги аварійного комісара.

Згідно Довідки №1 від 29 серпня 2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду потерпілих - сума до виплати 21608,60 грн.

Наказом МТСБУ від 13 вересня 2016 року №7043 визначено розмір страхового відшкодування ОСОБА_3 в сумі 21608,60 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 30 вересня 2016 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_3 21608,60 грн., призначення платежу: страхове відшкодування згідно наказу №70343, т.з. НОМЕР_2.

Поряд з цим, відповідачем надано примірник Полісу №АЕ/5636994 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де сторонами є відповідач та ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД", код страховика 161, строк дії з 26 листопада 2015 року по 25 листопада 2016 року, забезпечений автомобіль BMW 318 номерний знак НОМЕР_1. Поліс виконаний на спеціальному бланку, має відбиток печатки, проте не містить підпису страховика.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заперечення позивача щодо недійсності полісу з тих підстав, що вказаний у ньому страховик був позбавлений права укладати такого виду договори є таким, що не відповідає вимогам закону і встановленим обставинам, зокрема, враховуючи дату позбавлення такого права страховика (вказану позивачем, належних доказів з цього приводу ним суду не надано) і дату укладення договору, а також дату страхового випадку, страховий поліс містить всі необхідні реквізити, у зв"язку із чим суд дійшов висновку, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

За змістом статті 979 ЦК України та частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до стаття 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ.

Згідно із статтею 52 цього Закону передбачено:

пунктом 52.1. Членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

пунктом 52.4. Страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

пунктом 52.5. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до даних довідки МТСБУ, зміст якої також підтверджується даними веб-сайту МТСБУ щодо перевірки статусу чинності полісу внутрішнього страхування за результатами пошуку за номером полісу "АЕ5636994" згідно із посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/Search/ByPolicyNum?md=5EB0B50DD43FA76239213E080439F2FCF4AFF850394A71D76C2159B0A56A2A5FA26D9189EF56666DE81771FBB43E4F8806FD4EC36120C3C2FAE6C5E37DDEB439 , в графі "Статус страховика" зазначено - "Страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 31.05.2016".

Відповідно до даних веб-сайту МТТСБУ згідно із посиланням http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/116998/наведено наступну інформацію:

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик, який протягом двох місяців має заборгованість перед МТСБУ щодо сплати у повному обсязі внесків, відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до цього Закону, або компенсації витрат, здійснених МТСБУ за його зобов'язаннями, втрачає статус асоційованого та/або повного члена МТСБУ.

З 31 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд" (далі - ПАТ "СК "Скайд") втратило статус асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Підставою припинення членства ПАТ "СК "Скайд" стала заборгованість по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ понад два місяці.

Припинення асоційованого членства в МТСБУ ПАТ "СК "Скайд" не звільняє страховика від виконання зобов'язань за укладеними раніше договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зважаючи на це, радимо утриматись від укладання договорів ОСЦПВ з ПАТ СК "Скайд", оскільки існує ризик неможливості в подальшому виконання ним своїх зобов`язань. Страхових агентів, що мають в розпорядженні бланки полісів ОСЦПВ, видані ПАТ СК "Скайд" просимо повернути в компанію всі залишки бланків, а в разі неможливості такої передачі, повідомити про це МТСБУ та утриматись від укладання договорів за такими полісами.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД" за відомостями станом на 23 липня 2019 року не перебуває в стані припинення.

Ураховуючи, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 17 лютого 2016 року, страховик з 31 травня 2016 року втратив статус асоційованого члена МТСБУ, а також з цієї дати втратив право укладати договори страхування, відповідно до статті 52 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД" не звільнена від зобов'язань згідно із укладеними договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, надаючи оцінку наданого відповідачем примірнику страхового полісу №АЕ/5636994 та доводам сторін щодо цього доказу, колегія суддів вказує на наступне.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Закону суб'єктами страхування укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Внутрішні договори страхування діють виключно на території України.

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно пункту 17.2 статті 17 Закону унормовано, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Отже, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є єдиною формою внутрішнього договору страхування, що посвідчує факт укладення такого договору, інформація про який зберігається в єдиній централізованій базі МТСБУ. При цьому, оригінал вказаного полісу знаходиться у страхувальника, а у страховика залишається лише копія для звіту.

Пункт 22.1. статті 22 Закону визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про страхування" договори страхування укладаються відповідно до правил страхування, правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Відповідно до пунктів 2.1.3, 2.1.5 Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 №673, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за №1483/20221, при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний посвідчувати факт укладання внутрішнього договору страхування полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зразок якого затверджено Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Внутрішній договір страхування набирає чинності з моменту, зазначеного в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчує укладання такого договору.

Згідно із пунктом 2.2.2 вказаного Положення інформація про укладення внутрішнього договору страхування щодо транспортного засобу, що підлягає обов'язковому технічному контролю, надається страховиком до єдиної централізованої бази МТСБУ.

При цьому, пункту 55.1 статті 55 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що з метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Відповідно до Зразка та технічного опису поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 29 серпня 2011 №558, після заповнення страхових документів оригінал поліса видається страхувальнику, копія залишається у страховика для звіту.

З системного аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що підставою для виплати страховою компанією страхового відшкодування при настанні відповідного страхового випадку є наявний та діючий на момент ДТП поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який заповнений у формі, затвердженій Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 29 серпня 2011 №558. Саме поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає умови здійснення виплати страхового відшкодування.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що в єдиній централізованій базі даних щодо обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутні відомості щодо договору між заподіювачем шкоди та ПАТ "Страхова компанія "Скайд". Примірник наданого відповідачем полісу не містить підпису страховика та даних особи (страхового агенту), яка діяла від імені юридичної особи.

Дані показів допитаного судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_6 в тій частині, що ним, як представником страхової компанії, було укладено договір із відповідачем, відповідно до вимог частини 2 статті 78 ЦПК України не є допустимим доказом.

При цьому відповідно до статті 15 Закону України "Про страхування" страхові агенти - це громадяни або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика, і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат, а також збирають інформацію про відповідні види страхових послуг та страховиків - конкурентів, здійснюють аналіз ринкового середовища. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Проте матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_6 у визначений законом спосіб діяв від імені страховика та мав відповідний обсяг повноважень, а наданий відповідачем примірник полісу не містить жодних даних про особу агента (прізвище, код, підпис).

Згідно даних примірника страхового полісу №АЕ/5636994 в пункті 10 зазначено про сплату страхового платежу 24 листопада 2015 року. Разом з тим, об"єктивних даних, які давали б підстави уважати про сплату страхового платежу, матеріали справи не містять, а відповідне позначення у примірнику договору таким доказом не уважається, оскільки підпис сторони договору - страховика відсутній.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави для висновку про те, що за відсутності у договорі підпису уповноваженої особи страховика, доказів про внесення страхового платежу, відсутності в єдиній централізованій базі даних щодо обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності відомостей про цей поліс - договір між сторонами є не укладеним.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що сторони при укладенні вищевказаного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів досягли згоди щодо усіх його істотних умов, такий договір укладено в письмовій формі, підписано сторонами та містить всі необхідні реквізити, оскільки зазначене не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, вищезазначені обставини справи свідчать, що саме відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_2, а позивач МТСБУ, виконавши свої зобов'язання перед потерпілої особою шляхом виплати страхового відшкодування, набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток в порядку регресу.

За таких обставини, на користь МТСБУ підлягає стягненню з відповідача сума страхового відшкодування у фактично перераховваному розмірі 21608,60 грн. та 541,21 грн. витрат на оплату послуг суб"єкта оціночної діяльності, яким визначено розмір шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування судових витрат 4405 грн., а саме 1762 грн. (судовий збір, пов"язаний із розглядом справи в суді першої інстанції) та 2643 грн. (судовий збір, пов"язаний із розглядом справи в суді апеляційної інстанції).

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4, АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРЮОФОПГФ 21647131, м.Київ, бульв. Русанівський, 8) 21608,60 грн. на відшкодування страхової виплати, 541,21 грн. - витрат, пов"язаних із визначенням розміру матеріальних збитків, а також на відшкодування судових витрат загальну суму 4405 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова