Справа № 453/1259/18 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/458/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року, постановлене в складі головуючого - судді Микитина В.Я., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення необлікованої електричної енергії за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ПАТ «Львівобленерго» 18.10.2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 16 551 грн. 08 коп. вартості необлікованої електричної енергії та покласти на нього судові витрати у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 01.02.2011 року між ПАТ «Львівобленерго» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 56435. 13.01.2015 року відповідач був знятий з обліку, статус фізичної особи - підприємця припинено. Незважаючи на це, відповідач продовжив свою підприємницьку діяльність, споживав та споживає на сьогодні електричну енергію для потреб електроустаткування, яке використовується для здійснення підприємницької діяльності.

03.07.2018 року представниками ПАТ «Львівобленерго» здійснено перевірку об`єкта відповідача (пилорама - об`єкт теплопостачання «котельня») та складено акт про порушення ПРРЕЕ № 029302, яким зафіксовано відсутність (зрив) пломб з відбитками тавр енергопостачальника на захисному кожусі до облікового рубильника - НТ 0061, НТ 0062 , НТ 0063, НТ 0064. (п. 2.1 Методики, п.п.2.3.4, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5 ПРРЕЕ). Акт було складено без участі споживача, при здійсненні перевірки присутній брат власника - ОСОБА_2 .

Згідно рішення комісії ПАТ «Львівобленерго» (протокол № 029302-а від 08.08.2018 року) відповідач завдав ПАТ «Львівобленерго» протиправними діями збитки, що згідно розрахунку складає 16 551 грн. 08 коп. Розмір збитків визначався за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією та договором про постачання електричної енергії № 56435 від 01.02.2011 року. Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач добровільно відшкодувати завдані позивачу збитки відмовляється, просив позов задовольнити.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення недоврахованої електричної енергії за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач ПАТ «Львівобленерго» оскаржило таке в апеляційному порядку.

Вважає, що при ухваленні вказаного судового рішення судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права, не враховано всі фактичні обставини, що входять до предмету доказування, натомість застосовано норми матеріального права, що не регулюють спірних правовідносин.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 01.02.2011 року між ПАТ «Львівобленерго» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 56435. 13.01.2015 року відповідач був знятий з обліку, статус фізичної особи - підприємця припинено. Незважаючи на це, відповідач продовжив свою підприємницьку діяльність, споживав та споживає на сьогодні електричну енергію для потреб електроустаткування, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності.

18.05.2018 року представниками позивача складено акт № 750999 контрольного огляду засобів обліку.

03.07.2018 року представниками ПАТ «Львівобленерго» здійснено перевірку об`єкта відповідача (пилорама - об`єкт теплопостачання «котельня») та складено акт про порушення ПРРЕЕ № 029302, яким зафіксовано відсутність (зрив) пломб з відбитками тавр енергопостачальника на захисному кожусі до облікового рубильника - НТ 0061, НТ 0062 , НТ 0063, НТ 0064. (п. 2.1 Методики, п.п.2.3.4, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5 ПРРЕЕ). При здійсненні перевірки та складанні Акту споживач був відсутній, натомість був присутній брат власника - ОСОБА_2 .

Згідно рішення комісії ПАТ «Львівобленерго» (протокол № 029302-а від 08.08.2018 року) відповідач завдав ПАТ «Львівобленерго» протиправними діями збитки, згідно розрахунку, у розмірі 16 551 грн. 08 коп. Розмір збитків визначався за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією та договором про постачання електричної енергії № 56435 від 01.02.2011 року.

Судом першої інстанції в достатній мірі не враховано, що при виявленні порушень, працівники позивача мали право скласти акт порушень. У відповідності до п. п. 4.5, 4.6, 4.7, 4.8 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, представники позивача 03.07.2018 року склали акт порушень та зафіксували факт відсутності пломб на приладі обліку відповідача, який і по договору, і за законом несе відповідальність у вигляді сплати вартості недорахованої електричної енергії. Окрім того, такий акт було складено в присутності брата відповідача, який від підпису відмовився. Доказів спростування самого факту порушення або даних щодо зривання пломб не ОСОБА_1 , а третіми особами - не надано і матеріали справи таких не містять.

Просить скасувати рішення Сколівського районного суду Львівської області та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позов ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

У відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що така є необґрунтована. Вказує, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для стягнення в користь позивача коштів в сумі 16 551, 08 грн. недонарахованої електричної енергії за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. При цьому суд покликався на умови договору про постачання електричної енергії № 56435 від 01.02.2011 року та застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах. Зазначає, що у нього відсутній Акт встановлення та збереження пломб, що не дозволяє застосувати Методику в розумінні пп.1 п.2.1 Методики.

Просить апеляційну скаргу ПАТ «Львівобленерго» залишити без задоволення, а рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03.12.2018 року без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Позивач направив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Однак, колегія суддів таку причину неявки до суду апеляційної інстанції не визнала поважною та, зважаючи на те, що апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Справа розглядається з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що акт про порушення № 029302 є неналежним доказом, адже є недійсним оскільки оформлений з порушенням процедури його оформлення у частині обов`язкової присутності двох незаінтересованих осіб. Крім того, під час складання акту працівникам ПАТ «Львівобленерго» було відомо, що споживачем послуг з електропостачання є відповідач ОСОБА_1 , а не його брат ОСОБА_2 . У свою чергу у позивача, на підставі акта про порушення, складеного всупереч вимог чинного законодавства, не було підстав для винесення рішення комісії ПАТ «Львівобленерго» - протокол №029302-а від 08.08.2018 року про нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Відтак, рішення комісії, на яке посилається позивач, не може бути підставою для стягнення з позивача недоврахованої електроенергії у сумі 16 551 грн. 08 коп.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 лютого 2011 року між ПрАТ «Львівобленерго» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії № 56435. 13 січня 2015 року відповідач знятий з обліку, статус фізичної особи - підприємця припинено.

03 липня 2018 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» здійснено перевірку об`єкта відповідача (пилорама - об`єкт теплопостачання «котельня») та складено акт про порушення № 029302, яким зафіксовано відсутність (зрив) пломб з відбитками тавр енергопостачальника на захисному кожусі до облікового рубильника - НТ 0061, НТ 0062 , НТ 0063, НТ 0064. (п. 2.1 Методики, п.п. 2.3.4, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5 ПРРЕЕ).

Акт складено без участі споживача, однак при здійсненні перевірки та складанні акта був присутній брат власника (відповідача) - ОСОБА_2 , який від підпису акту відмовився. Сам акт підписано чотирма представниками позивача.

На підставі акта комісією ПрАТ «Львівобленерго» (протокол № 029302-а від 08.08.2018 року) прийнято рішення про завдання відповідачем збитків у розмірі 16551 грн. 08 коп.

Взаємовідносини у сфері електроенергетики, на час виникнення спірних правовідносин, регулювались нормами ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року.

Відповідно до частини 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції чинній на час виявлення порушення) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Тлумачення цього пункту ПРРЕЕ дає підстави для висновку, що у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення, такий є дійсним за умови, якщо про це зроблено відмітку в самому акті, і такий підписано не лише представником (представниками) оператора системи, а також двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи, акт про порушення № 029302 підписано чотирма представниками постачальника електричної енергії, представник споживача (відповідача) від підпису відмовився.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що акт про порушення є недійсним та не може слугувати підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергію за порушення, зафіксоване таким актом, а відтак обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Щодо мотивів апеляційної скарги про те, що акт про порушення складено у відповідності з умовами Договору та з нормами Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, колегія суддів такі відхиляє з огляду на таке.

Пунктом 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312, якою затверджені ПРРЕЕ визначено, що у разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Таким чином, за наявності суперечностей між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства, зокрема, положеннями саме ПРРЕЕ.

Невідповідність цим вимогам складеного позивачем акту про порушення безспірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, мотиви апеляційної скарги в частині того, що доказів спростування самого факту порушення або даних щодо зривання пломб не ОСОБА_1 , а третіми особами - не надано, вірних висновків суду не спростовують, оскільки за умови встановлення недійсності самого акта про порушення, такі окремій перевірці не підлягають.

Відтак, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та зміни чи скасування рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року.

Оскільки у даній справі колегія суддів прийшла до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат не вирішується.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч. 1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.