Провадження № 2-з/643/110/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 Суддя Московського районного суду м. Харкова Букреєва І.А., розглянувши заяву позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно та стягнення коштів.

Разом із позовом ФОП ОСОБА_3 Ю.В. подав заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 15.10.2019.

На час розгляду даної заяви про забезпечення позову провадження у справі відкрито ухвалою суду від 15.10.2019 та призначено підготовче засідання.

В поданій 21.10.2019 заяві про забезпечення позову, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу по справі ОСОБА_2 , і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми позовних вимог 160000,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляд ізаяв про забезпечення позову» ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій позовній заяві заявником не конкретизоване майно та грошові кошти, на які він просить накласти арешт, не надано докази на підтвердження перебування вказаного майна у власності відповідача. Крім того, суду не подано докази, що у відповідача є відкриті рахунки із наявними на них грошовими коштами із зазначенням конкретної фінансової установи.

Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151,153 ЦПК України,-

постановив :

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч.2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.А. Букреєва