Єдиний унікальний номер 233/1257/17 Номер провадження 22-ц/804/2220/19
Єдиний унікальний номер 233/1257/17 Головуючий у 1 інстанції Наумик О.О.
Номер провадження 22-ц/804/2220/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді: Корчистої О.І.

суддів: Біляєвої О.М., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №233/1257/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Костянтинівка Донецької області,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумі 69308,08 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 08 червня 1981 року за договором купівлі-продажу вона отримала у власність будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 02 жовтня 2014 року, вона є власником земельної ділянки площею 0,0546 га, кадастровий номер :00:003:0381, на якій знаходиться належний їй будинок.

В порушення положення Державних будівельних норм 360-92, 360-90 «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме пунктом 3.25б, відповідно до якого обладнання внутрішньо домової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється, ОСОБА_2 на відстані 2,5 метри від її будинку обладнала вигрібну яму. На її неодноразові прохання ОСОБА_2 відмовилася убрати вигрібну яму в інше місце.

З цього приводу вона неодноразово зверталася до Костянтинівської міської ради, якою констатувалося порушення, але будь-яких заходів до ОСОБА_2 не застосовувалося у зв`язку з відсутністю у ради таких повноважень.

Незаконними діями відповідача їй було завдано матеріальну шкоду, а саме відійшло вимощення від зовнішньої стіни житлового будинку, утворилися тріщини кладки зовнішніх стін будинку, пошкодилися фундамент і цоколь будинку, відшарувалися в будинку та покоробилися шпалери.

Відповідно до висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1674 від 30 січня 2017 року за результатами будівельно-технічного дослідження належного їй будинку, вартість ремонтних робіт житлового будинку з підсиленням фундаменту та усуненням пошкоджень, пов`язаних з цим, складає 67616,56 гривень з ПДВ.

Також нею оплачено за експертне будівельно-технічне дослідження за висновком №1674 від 30 січня 2017 року 1691,52 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди 40498 гривень, а також судові витрати на загальну суму 10112 гривень.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду від 27 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони позивача про прийняття заяви «про внесення доповнень до позовної заяви».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Із вказаним рішенням не погодилась позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року.

Прийняти рішення, яким стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 972 гривень за проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта № 7656.00, витрати на експертне будівельно-технічне дослідження за висновком № 1674 від 30.01.2017 року у розмірі 1691,52 грн.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 прибрати вигрібну яму (фільтраційний колодязь) розташований на її земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

В іншій частині залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору сплаченого нею за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів зазначила, що в описовій частині рішення суду вказано, що витрати на проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта № 7656.00 у розмірі 972 гривень відшкодуванню не підлягають, оскільки не підтверджені документально. Зазначає, що суду були надані всі документи на підтвердження цього обстеження, та копії квитанції на отримання оплати цього обстеження.

Також, судом витрати на експертне будівельно-технічне дослідження за висновком № 1674 від 30 січня 2017 року у розмірі 1691,52 гривень незаконно не враховані як судові витрати оскільки не покладені судом в основу рішення поряд з іншими доказами.

Крім цього, зазначає, що вона не згодна з ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду від 27 лютого 2018 року, якою у задоволенні її клопотання про доповнення позовних вимог було відмовлено, оскільки копію відповідної ухвали їй не було вручено, та про це немає відмітки в матеріалах справ, а також оскільки дана ухвала суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вона була позбавлена можливості оскаржити таке незаконне рішення суду.

Також зазначає, що 27 червня 2019 року її представником була подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі, суд відмовив ухвалою від 01 липня 2019 року.

Зазначає, що суд приймаючи таку незаконну ухвалу посилається на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 233/2267/15-ц від 23 лютого 2016 року.

У свою чергу, зазначає, що і в цьому рішенні суду і в рішенні по цій справі вказано, що вигрібна яма (фільтраційний колодязь) розташована в порушенні державних будівельних норм, але в рішенні було відмовлено в частині зобов`язання відповідача ОСОБА_2 прибрати вигрібну яму.

Вказує, що доказів на підтвердження її позовних вимог по справі достатньо, а саме у справі є висновок судової будівельно-технічної експертизи № 21585 складений 19 листопада 2018 року, в якому також вказано, що ця вигрібна яма збудована з порушенням державних будівельних норм України. Тому вважає, що суд повинен був вказати у своєму рішенні про зобов`язання прибрати відповідачем яму, оскільки це знаходиться у прямому зв`язку між матеріальною шкодою, яка була завдана розташуванням ями у дворі.

Вказує, що у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_2 заявляла клопотання про долучення доказів, а саме, відео зйомки, фотографій, що підтверджують факт відмокання фундаменту дому ОСОБА_1 . Проте, це клопотання судом не було задоволено, та про це не вказано в рішенні суду.

Зазначає, що, таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 1981 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№3398 та зареєстрованого в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 22 червня 1981 року, є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2014 року, виданого Державним реєстратором реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області Посікера В.В., зареєстрованого в Державному реєстраторі прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,0546 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:003:0381, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27560370 від 02.10.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2008 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№3-200 та зареєстрованого в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 13.12.2008 року, є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.12.2008 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№3-202, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розміром 0,0522 га, кадастровий номер :00:003:0037, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №21585, складеним 19.11.2018 року.

- на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , розташований фільтраційний колодязь (яма), на відстані 2,5 м від стіни житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , чим порушено п. 3.25а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» (3.), за яким відстань від фільтраційного колодязя до житлового будинку може бути не менше 8 м;

- будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , має ушкодження стін у вигляді тріщин, просідання відмощення будинку у місці розташування фільтраційного колодязю, ушкоджені шпалери в приміщеннях будинку.

Причиною ушкоджень є перерозподіл внутрішніх зусиль в ґрунті від його зволоження під навантаження будинком, згідно з напрямком дренування води з фільтраційного колодязя, що розташований на земельній ділянці садиби по АДРЕСА_1 , в безпосередній близькості до несучої стіни житлового будинку по АДРЕСА_1 . Інших причин ушкодження будівельних конструкцій будинку № АДРЕСА_1 не виявлено;

- розмір матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час складання висновку становить 40498,00 грн.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта за №7656.00 в частині встановлення тріщин на зовнішній стіні бокового фасаду житлового будинку по АДРЕСА_1 та можливих причин їх появлення - замокання основи фундаменту водами, які дренуються з поглинаючої камери (на сусідній земельній ділянці АДРЕСА_1 );

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.02.2016 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05.04.2016 року яким встановлено, що «вигрібна яма на території домобудівництва АДРЕСА_1 розташована в порушення вимог п.п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць ближче, ніж 20 м від стіни сусіднього будинку АДРЕСА_1 ».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цим вимогам процесуального закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не були враховані витрати на проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта №7656.00 в розмірі 972 гривні та витрати на експертне будівельно-технічне дослідження за висновком №1674 від 30 січня 2017 року в розмірі 1691,52 гривень.

Проте, судом першої інстанції правильно встановлено, що витрати на проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта №7656.00 в розмірі 972 гривні відшкодуванню не підлягають, оскільки не підтверджені документально.

Щодо висновку №1674 від 30 січня 2017 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, цим висновком визначена лише вартість ремонтно-відновних робіт житлового будинку у домоволодінні АДРЕСА_1 .

Вартість ремонтно-відновних робіт не є шкодою в розумінні ЦК України.

Експертний висновок не містить висновків щодо винної поведінки відповідача, вини відповідача та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в рішенні суду першої інстанції зазначено про клопотання відповідача ОСОБА_3 щодо долучення до матеріалів справи відео зйомки та фотографій є безпідставними, оскільки в рішенні суду вказано, що суд не приймає в якості доказу по справі наданий відповідачем відеозапис, на якому відтворений полив земельної ділянки позивача, оскільки цей доказ не відтворює та не підтверджує ту обставину (на яку посилалася відповідач), що внаслідок такого поливу регулярно підтоплюється погріб будинку позивача, внаслідок чого відбувається його поступове пошкодження, при цьому, порушень судом першої інстанції процесуального законодавства при вирішенні цього питання апеляційний суд не встановив.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону при вирішенні питання про відмову у прийнятті доповнень до позовних вимог, апеляційний суд зазначає, що при подачі такої заяви про доповнення позовних вимог позивачем не було дотримано вимог ст.49 ЦПК України, оскільки такі доповнення були подані після початку судового розгляду та дослідження доказів, тому висновки суду в цій частині є такими, що відповідають вимогам процесуального закону.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції досліджені всі докази надані учасникам справи та вірно зроблено висновок про обґрунтованість позовних вимог.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: О.М. Біляєва

О.О. Тимченко

Повний текст постанови складений 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.І. Корчиста