ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5743/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/916/19 Доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого: Храпак Н.М.

Суддів: Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря: Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмуся В.Д., представника ПАТ Фідобанк та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ Фідобанк Коваленка О.В. - Горенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5743/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ярмуся Віктора Дмитровича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., повний текст якого складений 11 червня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Фідобанк, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Фідобанк Коваленко Олександр Володимирович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, який був збільшений під час розгляду справи, до Публічного акціонерного товариства Фідобанк, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Фідобанк Коваленко Олександр Володимирович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу №133759-980/2012 від 20 листопада 2012 року в сумі 60 175 (шістдесят тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 89 копійок, з яких: 30 000 (тридцять тисяч) гривень заборгованість за договором банківського вкладу; 10 495 (десять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 89 копійок нараховані та не виплачені проценти за період з 20 листопада 2012 року по 19 травня 2016 року; 19 680 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень інфляційні нарахування за неповернення банківського вкладу за період з 01 травня 2013 року по 30 квітня 2016 року; пені за неповернення банківського вкладу за період з 23 квітня 2013 року до 19 травня 2016 року в сумі 1 010 700 (один мільйон десять тисяч сімсот) гривень; зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як вкладника за договором банківського вкладу фізичної особи Фідо-Капітал №133759-980/2012 від 20 листопада 2012 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Фідобанк, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві Фідобанк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 20 листопада 2012 року ОСОБА_1 та ПУАТ ФІДОБАНК уклали договір банківського вкладу фізичної особи Фідо-Свобода за №133700-980/2012 в сумі 30 000 грн., строком зберігання вкладу необмежено, процентна ставка по договору складає 10% річних. 23 квітня 2013 року позивач звернувся до відповідача про повернення коштів та зняття грошових коштів з депозитного рахунку, про що подав банку письмову заяву. Однак, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що грошові кошти він начебто отримав 03 грудня 2012 року в повному обсязі та з нарахованими відсотками. Вважає, що дані обставини, які викладені в листі-відповіді не відповідають дійсності та спростовуються висновком банку від квітня 2013 року, заявою банку в правоохоронні органи від травня 2013 року, обвинувальним актом від 17.07.2014, а також цивільним позовом банку до гр. ОСОБА_2 у порядку ст.128 КПК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Фідобанк, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Фідобанк Коваленко Олександр Володимирович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ярмусь В.Д. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року та постановити нове рішення про задоволення позову, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства Фідобанк на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість за договором за договором банківського вкладу фізичної особи Фідо-Капітал №133759-980/2012 від 20 листопада 2012 року в сумі 60 175 (шістдесят тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 89 копійок, в тому числі: 30 000 (тридцять тисяч) гривень заборгованість за договором банківського вкладу; 10 495 (десять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 89 копійок нараховані та не виплачені проценти за період з 20 листопада 2012 року по 19 травня 2016 року; 19 680 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень інфляційні нарахування за неповернення банківського вкладу за період з 01 травня 2013 року по 30 квітня 2016 року; 1 010 700 (один мільйон десять тисяч сімсот) гривень пеня за неповернення банківського вкладу за період з 23 квітня 2013 року до 19 травня 2016 року, посилаючись на те, що воно винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Ярмусь В.Д. зазначив, що на момент звернення з позовною заявою позивачу не було повернуто кошти згідно договору банківського вкладу. Під час розгляду справи представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів наголошував на тому, що ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 29 700 гривень, згідно заяви на видачу готівки №163485618 від 03 грудня 2012 року, однак, даних коштів останній не отримував, а надана заява на видачу готівки не може бути належним доказом, оскільки позивач її не підписував. Крім цього, дана заява не є доказом, адже, оформлена з порушеннями Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні затвердженої Постановою НБУ №174 від 01 червня 2011 року відсутній відбиток печатки (штампа) ПУАТ Фідобанк. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що за зверненням ОСОБА_1 , а також інших осіб було порушено кримінальне провадження №0002606 від 04 липня 2013 року щодо працівників ПУАТ Фідобанк, в рамках якого було призначено почеркознавчу експертизу і і висновок експерта №1-750/13 від 24 липня 2013 року не підтвердив того факту, що дану заяву підписано особисто позивачем.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Ярмусь В.Д. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ПАТ Фідобанк та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ Фідобанк Коваленка ОСОБА_3 . - Горенко Н.В. апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не подано належних доказів, які б спростували факт не отримання ним депозиту. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем і повернув йому суму банківського вкладу в розмірі 29 700 грн., а залишок суми депозиту було включено до переліку на відшкодування гарантованої суми.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів. Зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Судом встановлено, що 20 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ПУАТ Фідобанк було укладено договір № 133700-980/2012 банківського вкладу фізичної особи Фідо-Свобода в сумі 30 000 грн., строком зберігання вкладу необмежено, процентна ставка по договору складає 10% річних.

23 квітня 2013 року позивач звернувся до відповідача про зняття грошових коштів з депозитного рахунку, про що подав банку письмову заяву. Однак, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що грошові кошти він отримав 03 грудня 2012 року в сумі 29700 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки № 163485618 від 03 грудня 2012 року, зміст операції часткову повернення депозиту. Також, даний факт підтверджується випискою по особових рахунках з 20.11.2012 по 17.12.2018, з якого видно, що ОСОБА_1 повернуто кошти в сумі 29700 грн.

Крім цього, позивача було включено до переліку на відшкодування гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 509,68грн., яка складається з 300 грн. суми залишку депозиту та 209,68 грн. нарахованих відсотків. Рахунок № НОМЕР_2 , на який також нараховувалися відсотки, закрито 30 серпня 2016 року у зв`язку з проведенням ліквідаційної процедури в ПУАТ Фідобанк.

У матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 від 31.06.2013 про те, що він підтверджує, що кошти з його депозитного рахунку № НОМЕР_2 у сумі 29700 грн. йому повернуто і претензій до ПАТ Фідобанк та працівників відділення не має.

З висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області № 1-750/13 від 24.07.2013 вбачається, що встановити ким, ОСОБА_1 чи іншою особою виконаний підпис у графі підпис отримувача у заяві на видачу готівки № 163485618 від 03.12.2012 не видається можливим через обмежений об`єм почеркового матеріалу та просту будову досліджуваних підписів (а.с.21-25 т.2).

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено в ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що заяву на видачу готівки він не підписував, проте не надав суду жодного належного, допустимого, достовірного доказу того, що підпис на заяві не його і що він не отримував готівкові кошти за спірним договором банківського вкладу.

Висновок експерта, проведений у рамках кримінального провадження, на питання: Ким, ОСОБА_1 чи іншою особою виконаний підпис у графі підпис отримувача у заяві на видачу готівки № 163485618 від 03.12.2012? не дав відповіді на дане питання, і представником позивача під час розгляду цивільної справи не заявлялося клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи з метою з`ясування вказаної обставини, яка доводиться певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Не заслуговують на увагу доводи заявника, що заява на видачу готівки № 163485618 від 03.12.2012 не містить відбитку печатки (штампа) банку, оскільки п.3.13 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні передбачає відбиток печатки (штампа) банку лише на паперових, електронних документах, які видаються клієнту.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ярмуся Віктора Дмитровича слід залишити без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ярмуся Віктора Дмитровича залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 жовтня 2019 року.

Головуючий: Храпак Н.М.

Судді: Бершадська Г.В.

Ходоровський М.В.