Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2268/17
Провадження № 2/480/87/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю: секретаря судового засідання Трифонової І.О.; прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Вільчака З.І.;Качаун А.О.;розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат

В С Т А Н О В И В:

Позивач керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених позивачами на стаціонарне лікування ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 27 листопада 2014 року слідчим відділом Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 за фактом дорожньо - транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.Під час досудового розслідування встановлено, що 27 листопада 2014 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-06 «Ульянівка - Миколаїв», в районі с. Білоусівка, Вознесенського району Миколаївської області відбулося зіткнення між автомобілем «MERCEDESBENZ 814L», під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем «GEELYJL7162» , під керуванням водія ОСОБА_2 . Вказане зіткнення сталося в результаті грубого порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 з отриманими травмами був доставлений до Новоодеської центральної районної лікарні, для надання медичної допомоги, а в подальшому переведений до травматологічного відділення міської лікарні швидкої допомоги. На лікування потерпілого позивачами понесені витрати на стаціонарне лікування на загальну суму 7471 грн. 44 коп., з яких: 7120 грн. 59 коп. - склали витрати Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, та 350 грн. 85 коп. - витрати Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації. У позові Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області вказував на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 473/2213/16 - к. Посилаючись у позові на те, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 позивачами понесені ще в 2014 році, при цьому питання примусового стягнення цих коштів з ОСОБА_1 у судовому порядку останніми не вирішено, що призводить до ненадходження коштів до відповідних бюджетів та, в свою чергу, негативно впливає на діяльність лікувальних закладів щодо належного забезпечення конституційного права осіб на безоплатне медичне обслуговування та порушує інтереси держави, яка дане право гарантує, Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі позивачів, кошти у розмірі 7120 грн. 59 коп., витрачені позивачами на лікування ОСОБА_2 , потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в межах доводів позовної заяви та просив про їх задоволення.

Представник Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі.

Представник позивача Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися,з наданого клопотання представника відповідача вбачається,що подальший розгляд справи просить проводити без їх участі.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до довідки міської лікарні швидкої медичної допомоги від 27.03.2015 року за вих. № 26, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені з 27.11.2016 року по 23.12.2014 року, що становить 26 ліжко/днів. Загальна сума витрат лікарні на лікуванні хворого склала 7120,59грн.

Згідно довідки Новоодеської центральної районної лікарні № 1019 від 07.07.2016 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічно-травматологічному відділенні 27.11.2016 року,що становить 1 ліжко день(медична картка стаціонарного хворого № 4045)

Згідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

У даному випадку порушення законних інтересів держави полягає у сплаті коштів, затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2 державою в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної ради.

За приписами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Матеріалами справи підтверджено, що потерпілий ОСОБА_2 після вчиненого стосовно нього кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні в міській лікарні швидкої медичної допомоги з 27.11.2014 р. по 23.12.2014 р., що становить 26 ліжко-днів та в Новоодеській центральній районній лікарні 27.11.2016 року,що становить 1 ліжко день.

У роз`ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 4 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди спричиненої злочином.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 12, 82, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шариф, Бейлоканського району,Азербайджан;паспорт серія НОМЕР_1 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради (МФО 826013;код платежу 24060300;р/р НОМЕР_3 ; ) відшкодування витрат на лікування коштів, затрачених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення у сумі 7120,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шариф, Бейлоканського району,Азербайджан;паспорт серія НОМЕР_1 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави в особі фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації(р/р 0263,КБКД 24060300; Новоодеське УК,) відшкодування витрат на лікування коштів, затрачених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення у сумі 350,85грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шариф, Бейлоканського району,Азербайджан;паспорт серія НОМЕР_1 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду

Суддя М. М. Войнарівський

10.10.2019