Провадження № 2/317/856/2019
Справа № 317/1953/19
09 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
при секретарі судового засідання Московкіної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Органи опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-
Такі дії відповідача у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі, не проти винесення заочного рішення.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації до суду з`явився, надав до суду відзив (пояснення) на позовну заяву з якого вбачається, що Служба у справах дітей, як представник органу опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, не володіє іншою інформацією, крім тої, що міститься в позовній заяві. Питання про надання висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав, буде розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбудеться в серпні місяці, про що заздалегідь буде повідомлено Запорізький районний суд. На засіданні комісії будуть запрошені сторони судового процесу для з`ясування їхньої думки, а саме: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 31.07.2007, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 594, та його батьками є : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з виконавчого листа (справа 317/1580/17, провадження № 2/317/785/2017), виданого 10.08.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки № 136 про неотримання аліментів, наданої 23.04.2019 Запорізьким РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.10.2018 по 31.03.2019 згідно з виконавчим листом № 317/1580/17 виданого 02.10.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з довідки № 802, виданої 23.04.2019 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з нею зареєстрований та проживає син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До матеріалів справи додано характеристику на ОСОБА_1 , відповідно до якої за час проживання скарг та заяв до селищної ради від сусідів та мешканців села не надходило.
Крім того, до матеріалів справи додано довідку про доходи, відповідно до якої ОСОБА_1 працює у ГУНП в Запорізькій області провідним спеціалістом.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89639290, сформованого 15.06.2017, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Запорізького АДРЕСА_1 .
За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У висновку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування № 01-22/0638 від 06.09.2019 висловлена позиція з приводу даного спору. Так, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_2 свідомо та протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне.
Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Наразі суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до питання виховання свого малолітнього сина.
Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина.
Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, до суду не з`явився, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявив, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинив.
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_2 його малолітнього сина ОСОБА_3 судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 виконував або намагався виконувати вищезазначені батьківські обов`язки.
На переконання суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 не зашкодить інтересам дитини, його подальшому вихованню та утриманню.
Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з матір`ю, що відповідає інтересам дитини.
Потреби у стягненні аліментів на утримання дитини суд не вбачає, оскільки вони раніше вже були стягнуті судовим рішенням.
Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_3 , що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно сина в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В. Нікітін