Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2650/17
Провадження № 2/553/51/2019
У Х В А Л А

Іменем України

03.10.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Курило В.О.,

представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Клен С.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження .

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року замінено первісного відповідача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на належного відповідача по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди на правонаступника Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно ухвали суду від 09 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди - залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів для усунення недоліків з дня отримання заявником ухвали для усунення недоліків.

Підставою для залишення позову без руху слугувало те, що заявлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача обчислити та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди були не оплачені судовим збором у відповідності до ставок визначених ЗУ "Про судовий збір".

Так, на виконання вимог ухвали суду від 09 липня 2019 року позивачем у визначений строк 12 липня 2019 року було подано заяву про усунення недоліків шляхом проведення сплати судового збору у сумі 617,60 грн. з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року - 1544 грн..

З огляду на надані суду документи та з урахуванням думки сторін по справі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вимоги ухвали суду від 9 липня 2019 року не виконані, оскільки вимога про зобов`язання відповідача обчислити та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не оплачена судовим збором у повному розмірі, а вимога про відшкодування моральної шкоди взагалі не оплачена судовим збором.

Судом встановлено, що датою звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є 11 жовтня 2017 року, тому ставки судового збору повинні обчислюватись у відповідності до визначеного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2017 року становили 1600 грн, що відповідало ставці судового збору за звернення до суду з вказаною вимогою 640 грн..

Відпопідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, позивачем ОСОБА_1 взято до розрахунку ставки судового збору - розмір прожиткового мінімуму на особу станом на 01.01.2017 р. - 1544 грн..

Тому, вказана позиція позивача є такою, що прямо суперечить нормі закону.

Більше того, в ході судового розгляду справ позивачем збільшувались позовні вимоги, так 09.07.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, де заявлено суму до стягнення з відповідача 310338,72 грн., за яку позивачем не було сплачено судовий збір у відповідності до розміру збільшених позовних вимог.

Слід звернути увагу, що дана процесуальна поведінка сторони позиваач суперечить позиції Верховного Суду, який в постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 щодо неоднакового застосування п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», яким визначено, що стягнення заробітної плати не є тотожним стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Більше того, у відповідності до вимог ЗУ "Про судовий збір" з врахуванням редакції, яка діяла на момент звернення позивача з позовом, за вимогу про стягення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. позивачем повинно було б сплачено судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 1 600 грн..

Верховний Суд України у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 716/11472/15-ц висловив позицію - Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже судовий збір підлягає стягненню, як за вимогу майнового характеру.

У відповідності до п. 8 частини1 ст. 257 ЦПК України визначено, що позов залишається без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений строк.

На підставі вимог закону щодо залишення позовної заяви без розгляду, вважаю, що позовна заява ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, в зв`язку з не усуненням недоліків ОСОБА_1 ..

На підставі, викладеного та у відпопідності до ст.ст. 187, 257 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах виробничого підрозділу «Полтавське територіальне управління філії Центр будівельно - монтажних робіт» та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньомісячної заробітної плати, недоплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду, у звязку з не усуненням недоліків у відповідності до ухвали суду.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м. Полтави (УК у м. Полтаві) повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 617 грн. 60 коп. згідно квитанції №16797 від 12.07.2019 року.

Розяснити позивачу, що відповідно до ст. 257 ЦПК України він має право повторно звернутися до суду з позовом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко