Справа № 201/5419/19
Провадження № 2/201/2405/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 43772 грн.82 коп. (а.с. № 3-5).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гребенюк О.С. (діє на підставі довіреності від 31.01.2019р. - а.с. №29) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 44).

14.05.2019р. судом був направлений запит до ВОМІ ГУДМС України в Дніпропетровській області відносно надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача і згідно відповіді, яка надійшла 24.05.2019р. на адресу суду, відповідача знято 12.07.2018р. з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

Одночасно з відкриттям провадження, судом було направлено запит до Першої дніпровської держаної нотаріальної контори про надання витягу (інформаційної довідки) зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи, складеної після смерті ОСОБА_1

28.05.2019р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній зазначив, що він є сином відповідача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 копія свідоцтва про смерть від 05.07.2018р. серія НОМЕР_1 долучена до заяви, в надій суду заяві просив у зв`язку зі смертю відповідача закрити провадження у справі (а.с. №40, 41).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.06.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 44).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.10.2013р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Підписавши анкету-заяву від 02.10.2013р., ОСОБА_1 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав клієнту кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.03.2019р. становить 43772,82 грн., з яких: 20344,19 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8863,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 11254,40 грн. пеня нарахована за прострочене зобов`язання, 750 грн. пеня нарахована за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - фіксована частина та 2060,61 грн. - процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн.

22.08.2019р. до суду надійшла відповідь Першої ДДНК разом з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_1 (а.с. № 48, 49).

В судове засідання 02.10.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні докази (а.с. №47). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Гребенюк ОСОБА_3 , в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, проти заочного розгляду справи, а також проти розгляду справи за його відсутності не заперечує (а.с. № 37).

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Ухвалою суду від 02.10.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати) відмовлено сину відповідача - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання від 28.05.2019р. про закриття провадження по справі (а.с. № 40) у зв`язку з тим, що по-перше, воно необґрунтоване (оскільки правовідносини у цій справі допускають правонаступницство), по-друге, в справі, що розглядається судом наявні підстави для розгляду справи по суті та відмови в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.10.2013р. ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 02.10.2013р., згідно якої ОСОБА_1 виявив бажання отримати послуги банка, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку з розміром кредитного ліміту 13000 грн. З підписанням відповідної анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з запропонованими йому Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №11зв).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_1 помер, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 05.07.2018р. (а.с. №41).

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57257107 від 17.08.2019р., яка надана Першою ДДНК, у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи та свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (а.с. №48,49).

Отже, враховуючи день смерті ОСОБА_1 04.07.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці останнього мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 04.07.2018р. по 04.01.2019р.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, сам факт реєстрації місця проживання особи за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину, оскільки аналіз ч.3 ст.1268ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрація за місцем проживання спадкодавця.

Згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.7 ст.82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості з боржника з підстав, зазначених в позові, позивачем після отримання ухвали про відкриття провадження позовні вимоги не змінювалися, станом на день винесення рішення в матеріалах справи відсутні докази для встановлення правонаступника після смерті відповідача, направлення позивачем до нотаріальної контори вимоги кредитора, доказів існування спадкового майна і його вартість, суд приходить до висновку про відмову АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1231, 1270, 1281 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 55, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.