ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7758/19 Справа № 215/1727/19 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/1727/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2019 року, яке ухвалене суддею Науменко Я.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ПРАТ «ПІВНГЗК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримала професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 12.03.2019 року, їй первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 40 % ( 25% - ХОЗЛ, 15% - туговухість) з 25 лютого 2019 безстроково.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями їй спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просила суд стягнути на її користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 160 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПРАТ «ПІВНГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 45 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ПРАТ «ПІВНГЗК» на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивачки з відповідача, просить збільшити його розмір до заявленого у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано характер отриманих нею професійних захворювань, стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати професійної працездатності, стан здоров`я, який не поліпшується, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні їй для поліпшення стану здоров`я.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 у період з 10.08.1981 року по 22.05.2018 року працювала машиністом ексгаустера, машиністом конвеєра, машиністом штабелеформувальної машини на виробничих дільницях подрібнення сировини, шихтування і огрудкування обкотишів та випалювання обкотишів ЦВО-1 ВАТ ПівнГЗК, ПАТ ПівнГЗК, правонаступником яких є відповідач ПРАТ «ПІВНГЗК», у шкідливих умовах праці (а.с.15-16-зворот).

22.05.2018 року позивачка була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України (а.с. 16-зворот).

Згідно п. 8, 9,10,14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 грудня 2018 року позивачці 01.11.2018 року ДУ «Український НДІ промислової медицини» був встановлений наступний діагноз:

1) Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня, код J44

2) Нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з помірним зниженням слуху)

Відповідно до п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 грудня 2018 року, причинами виникнення професійних захворювань є перевищення гранично допустимого рівня шкідливого фактору виробничого середовища: аерозоль переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду 10% - 70% у повітрі робочої зони в 1,5 рази перевищує ГДК, еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 1 дБА. ( а.с. 10-11-зворот).

У пункті 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 грудня 2018 року оцінка умов праці машиніста штабелеформувальної машини, виробничої дільниці подрібнення сировини та огрудкування обкотишів цеху з виробництва обкотишів №2 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 відносяться: - за концентрацією пилу до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за параметрами шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка умов праці віднесена до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). ( а.с. 10-11-зворот).

Відповідно до п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 грудня 2018 року, зазначено, що професійні захворювання виникли за таких обставин: працюючи на виробничій дільниці подрібнення сировини шихтування та огрудкування в цеху по виробництву обкотишів машиністом штабелеформувальної машини, виконувала роботи з керування штабелеформувальною машиною при виконання переміщення та укладання сировини, контролювала задану висоту штабеля та роботу обладнання, займалась підготовкою машини до пуску, спостерігала за роботою машини, готувала машину до ремонту. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення залізорудної сировини, мавших місце порушень системи аспірації та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування підпала під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму.

У пункті 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 грудня 2018 року вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників служб.

Висновком МСЕК від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності в загальному розмірі 40 %, ( 25% - ХОЗЛ, 15% - туговухість) з 25 лютого 2019 безстроково (а.с.7).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З акту розслідування професійного захворювання від 20 грудня 2018 року вбачається, що причиною професійних захворювань позивачки є тривалий стаж роботи (36 років 09 місяців) на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів ( а.с.10-11-зворот).

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивачки у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями, правильно визнав, що позивачці була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються її нормальні життєві зв`язки, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває задишку при незначному навантажені, сухий кашель, важкість у грудній клітці, зниження слуху на обидва вуха, шум у вухах, біль та обмеження рухів у хребті, плечових ліктьових та колінних суглобах. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у її здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований нестійкий стабілізаційний стан її здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачці ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування.

З акту розслідування професійного захворювання від 20 грудня 2018 року вбачається, що причинами професійних захворювань позивачки є тривалий стаж роботи (36 років 09 місяців) на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів. Працюючи на виробничій дільниці подрібнення сировини шихтування та огрудкування в цеху по виробництву обкотишів машиністом штабелеформувальної машини, виконувала роботи з керування штабелеформувальною машиною при виконання переміщення та укладання сировини, контролювала задану висоту штабеля та роботу обладнання, займалась підготовкою машини до пуску, спостерігала за роботою машини, готувала машину до ремонту. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення залізорудної сировини, мавших місце порушень системи аспірації та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування підпала під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивачки, які завдають їй фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачці заподіяна моральна шкода під час її роботи на підприємстві відповідача, у шкідливих умовах, що стало причиною її професійних захворювань, які потягли за собою втрату працездатності та необхідності подальшого тривалого лікування у медичних закладах.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивачки щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивачки та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона, на теперішній час, втратила професійну працездатність у загальному розмірі 40 % безстроково. Після втрати працездатності, у позивачки змінилися умови життя, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки вона постійно відчуває задишку при незначному навантажені, сухий кашель, важкість у грудній клітці, зниження слуху на обидва вуха, шум у вухах, біль та обмеження рухів у хребті, плечових ліктьових та колінних суглобах. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивачки, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, внаслідок отриманих професійних захворювань, тривалості праці позивачки в шкідливих умовах, що перевищували нормативи, тільки на ПРАТ «ПІВНГЗК» (36 років 09 місяців), що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності безстроково, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 45 00,00 грн. до 70 000,00 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача ПРАТ «ЦГЗК», на користь держави, підлягає стягненню судовий 1152,60 грн. за подання позивачем апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2019 року змінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутого з відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 45 000,00 гривень до 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 копійок

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: