ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/489/19

Головуючий у першій інстанції - Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1265/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К. .

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання рішення незаконним (суддя Іващенко А.І.), ухвалене о 14 год. 10 хв. у м. Новгород-Сіверський, повний текст рішення складено 05 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати рішення засідання комісії ПАТ «Чернігівобленерго» від 13 листопада 2018 року по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією від 27 жовтня 2018 року №001586 незаконним. Позов мотивовано тим, що 27 жовтня 2018 року співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» був проведений контрольний огляд електромережі, яка знаходиться на житловому будинку позивача по АДРЕСА_1 . За результатами огляду був складений акт про порушення №001586, суть порушення полягає в тому, що позивач зробила самовільне відключення до мереж, що є власністю відповідача, шляхом створення додаткового відгалуження від ввідного проводу. 13 листопада 2018 року на засіданні комісії ПАТ «Чернігівобленерго» було прийнято рішення про те, що ОСОБА_1 повинна сплатити відповідачу суму у розмірі 7586,16 грн в якості не донарахованої електроенергії. Позивач вважає вказане рішення незаконним, оскільки вона не була присутньою під час проведення контрольного огляду 27 жовтня 2018 року та складання акту про порушення, будь-яких представників діяти від її імені не уповноважувала. Також ОСОБА_1 вказувала, що акт про порушення був складений на ім`я ОСОБА_2 . За доводами позивача, відповідач повинен був звернутися до суду для підтвердження факту крадіжки електричної енергії, оскільки споживач не була згодна з цим фактом.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. Рішення суду мотивовано тим, що оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Визнання вимоги про оплату відшкодування збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога має характер претензії і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Складений відповідачем протокол засідання комісії також є лише фіксацією заподіяних внаслідок не облікованого використання електроенергії збитків. Згадані документи (акт та протокол) у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано посилається на постанову ВП ВС від 06.02.2019 року №522/12901/17-ц, оскільки обставини, які розглядалися у цій справі, інші. Позивач вважає, що рішення відповідача про нарахування вартості недорахованої спожитої електроенергії є санкцією, а не актом ненормативного характеру і відповідно може бути оскаржене в судовому порядку. За доводами ОСОБА_1 , незважаючи на приписи п.1.1.1, 8.2.7 ПРРЕЕ відповідач надіслав позивачу лист-попередження про припинення електропостачання від 06.03.2019 року №134, а не звернувся до суду із позовною заявою щодо підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» просить відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач посилається, що контрольний огляд і складання акту про порушення проводилися в присутності доньки власниці будинку ОСОБА_3 , яка у відповідності до ст.64 Житлового Кодексу УРСР є членом сім`ї наймача і відповідно несе усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. За доводами ПАТ «Чернігівобленерго», складений акт про порушення ПРРЕЕ №001586 від 27 жовтня 2018 року є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Відповідач вказує, що він намагався вжити всіх можливих заходів для досудового врегулювання суперечки, проте з боку споживача ОСОБА_1 жодних дій для досудового врегулювання спору не було здійснено.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.10).

05 червня 2018 року між ОСОБА_1 (споживач) і ПАТ «Чернігівобленерго» (енергопостачальник) укладено договір №4887 про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію на об`єкт споживача - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язаний, зокрема дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку у квартирі або на іншому об`єкті споживача, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності (а.с.23-26).

27 жовтня 2018 року при перевірці користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 за участю доньки споживача - ОСОБА_3 було зафіксовано порушення: самовільне підключення до мереж, що не є власністю енергопостачальника, шляхом створення додаткового відгалуження від ввідного проводу; місце самовільного підключення виявлено, воно знаходиться в розподільчій коробці, встановленій в будинку (а.с.6).

Згідно з протоколом №21 засідання комісії Новгород-Сіверського РЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 13 листопада 2018 року споживач порушив ПРРЕЕ, сума по розрахунку складає 7586,16 грн (а.с.9). Споживач з фактом крадіжки електроенергії не згоден, від підпису в акті порушення відмовився. Протокол засідання комісії направлено на адресу споживача 15 листопада 2018 року (а.с.8), який отримано 17 листопада 2018 ркоу (а.с.35).

06 березня 2019 року ПАТ «Чернігівобленерго» направлено на адресу ОСОБА_1 лист-попередження про припинення електропостачання (а.с.36), який отримано 14 березня 2019 року (а.с.37).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує до суду рішення засідання комісії ПАТ «ЧЕрнігівобленерго» по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскарження протоколу засідання комісії не передбачено чинним законодавством.

Так, у рішенні від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 12 вересня 2011 року №6-25цс11, від 30 травня 2012 року №6-3765вов09.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтованість посилання суду першої інстанції на вказану постанову Верховного Суду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаній справі суд виклав свої висновки щодо застосування норм права у справі за позовом споживача до енергопостачальної організації про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, тобто обставини справи є аналогічними обставинам у даній справі.

Посилання ОСОБА_1 , що відповідач повинен був звернутися до суду для підтвердження факту крадіжки електричної енергії, не впливає на правильність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: