ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 638/3794/19

Провадження № 22-ц/818/3489/19

09 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

заявник - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БТБ-1»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БТБ-1» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року ( ОСОБА_2 ) по цивільній справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БТБ-1» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 ,-

встановив:

У березні 2019 року ОСББ «БТБ-1» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 - власника нежитлових приміщень цокольного поверху № 1-3, 5-14 в літ. «А-5» загальною площею 238, 3 кв.м. у житловому будинку, розташованому за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСББ «БТБ-1» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг: оплату на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 33419, 67 гривень, а також внески до ремонтного фонду у сумі 5480, 90 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20.05.2019 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСББ «БТБ-1» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та задовольнити вимоги ОСББ «БТБ-1» і видати судовий наказ.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції у будь-якому випадку видає судовий наказ щодо стягнення заборгованості в межах строку позовної давності.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з положень п.5.ч.1 ст. 165 ЦК України, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч.3 ст. 19ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 257, ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ч. 5 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що заявник просив стягнути заборгованість з моменту набуття боржником права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху№1-3,5-14 в літ. «А-5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з моменту набуття права власності на вказані нежитлові приміщення по теперішній час.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.09.2015 року, посвідченого ПН ХМНО Ємцем І.О. за реєстровим № 3525 право власності на нежитлові приміщення ОСОБА_1 набув 17.09.2015 року.

Із заявою про видачу судового наказу ОСББ«БТБ-1» звернулось 19.03.2019 року.

Отже, вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послугза розрахунковий період з 01.09.2015 року по 01.02.2019 року виходять за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

При цьому вказаний строк має обраховуватись як період часу, що становить три роки до подачі заяви до суду, що вбачається із системного аналізу змісту ст. ст. 256, 257 та 261 ЦК України, тобто з 20.03.2016 року.

Отже, апеляційний суд не встановив неправильного застосування судом норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України. Норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст.ст. 268, 353, 367, 369, 375, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БТБ-1» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко