КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 824/153/19
провадження № 2-к/824/78/2019
У Х В А Л А

іменем України

07 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Яворського М.А. при секретарі Удовиченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry», поданої представником Натхою Марією Сергіївною, про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року у справі №6/2019 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» - Натхи Марії Сергіївни про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 31 травня 2019 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» (Україна) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) 96 800,00 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680,00 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, 3 300 доларів США витрат на правову допомогу та 6 406,31 доларів США витрат по сплаті судового збору, а всього 116 583,31 доларів США (сто шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три долари США 31 цент), у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 2 200 доларів США відмовлено.

На підставі вищевикладеного, заявник просив визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 31 травня 2019 року у справі №6/2019.

На адресу суду надійшли заперечення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» (Україна) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 31 травня 2019 року по справі № 6/2019, відповідно до яких боржник вважає, що вказане рішення МКАС прийнято всупереч вимогам чинного законодавства України та не підлягає визнанню та наданню дозволу на його виконання.

Боржник зазначає, що контракт та відповідно арбітражна угода, викладена в ньому не є дійсними, оскільки одна із сторін контракту була недієздатною, адже угода підписана особою, що не мала відповідних повноважень на підписання арбітражної угоди, що міститься в контракті № 50 від 23 листопада 2017 року.

Також в запереченнях вказано, що відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» (Україна) директор самостійно вирішує усі питання діяльності Товариства за винятком тих, що входять до компетенції загальних зборів учасників. Відповідно до підпункту п) пункту 7.2.5 Статуту Товариства, компетенцією загальних зборів учасників, зокрема, є: прийняття рішення про укладення, зміну, припинення та затвердження угод, сума яких перевищує 1 000 000,00 (один мільйон) гривень та надання директору Товариства повноважень на здійснення вказаних угод.

В запереченнях зазначається, що сума контракту значного перевищує вказану суму, та загальні збори учасників не приймали рішення про укладення контракту із ТОВ «Drive Industry» (Республіка Казахстан) та не уповноважували директора Товариства ОСОБА_1 на підписання цього контракту.

Також боржник зазначає, що у зв`язку із недійсністю арбітражної угоди МКАС при ТПП України не мав права розглядати спір між ТОВ «Drive Industry» (Республіка Казахстан) та ТОВ «Інтеркомгруп» (Україна), а тому відповідно й у Київського апеляційного суду немає підстав для визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП від 31 травня 2019 року.

Враховуючи викладене, боржник просив відмовити ТОВ «Drive Industry» у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 травня 2019 року у справі № 6/2019.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник ТОВ «Drive Industry» - Натха М.С. подану заяву підтримала та просила її задовольнити з врахуванням сум стягнень зазначених у рішення МКАС при ТПП України від 31 травня 2019 року При цьому зазначила, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року у справі №824/95/19 у задоволенні заяви ТОВ «Інтеркомгруп» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 31 травня 2019 року відмовлено, а касаційної скарги на вказану ухвалу подано не було. Окрім того представник ТОВ «Drive Industry» - Натха М.С. зазначила, що підстав для відмови у визнання та наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу передбаченого ст. 478 ЦПК України не має, а тому просила задовольнити подану заяву.

Боржник ТОВ «Інтеркомгруп» про розгляд справи судом повідомлявся належним чином. В судове засіданні представник боржника не з`явився і заяв про поважність неявки не подавав, тому суд відповідно до положень ч.1 ст. 477 ЦПК України розглядає вказану справу у відсутність представника боржника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Міжнародним комерційним арбітражним судом при ТПП України встановлено, що 23 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» було укладено контракт №50, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» (продавець) зобов`язався передати, а Товариство Товариством з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (покупець) прийняти та оплатити резинові технічні вироби згідно із Додатком (Специвікацією) до контратку, що є невід`ємною його частиною.

Також встановлено, що конкретна кількість, ціна, асортимент товару погоджуються у Додатку (Специфікації) до контракту (пункт 1.2. контракту). Валютою контракту є долари США (пункт 2.1 контракту). Загальна вартість контракту складає 300 000 доларів США (пункт 2.4 контракту).

Разом з тим, згідно з умовами контракту поставка товару здійснюється на умовах FCA - м. Біла Церква або на умовах DAP - місце призначення зазначається у додатках до контракту згідно з ІНКОТЕРМС 2010. Термін ІНКОТЕРМС 2010, що підлягає застосуванню, погоджується сторонами у додатках до контракту (пункт 3.1 контракту). Датою поставки товару вважається дата перетину кордону України транспортним засобом з товаром, про що свідчить відмітка на транспортній накладній, а також повідомлення про перетин товаром кордону, що надається митними органами України (пункт 3.3 контракту). Поставка товару здійснюється партіями згідно з Додатком (Специфікацією) до контракту (пункт 3.5 контракту). Оплата за товар, що поставляється за контрактом, можлива на наступних умовах: а) 100% попередня оплата; б) часткова попередня оплата; в) відстрочення платежу.

Також було встановлено, що у випадку не поставки або недопоставки оплаченого товару в строки з вини продавця, останній зобов`язується у 10-денний строк повернути сплачену покупцеві суму непоставленого товару шляхом перерахування грошових коштів за банківськими реквізитами покупця, зазначеними у контракті, і сплачує покупцеві неустойку у розмірі 0,2% від суми непоставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше 10% від загальної вартості непоставленого або недопоставленого товару, а також відшкодовує покупцеві всі транспортні витрати, пов`язані із невиконанням зобов`язань з поставки товару (пункт 9.1 контракту).

Контракт набирає чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до 31 грудня 2018 року (пункт 10.5 контракту).

Окрім того, у Додатку (Специфікації) №1 від 23 листопада 2017 року до контракту сторони погодили поставку товару - рукав резиновий для гальмівної системи, рукав 35Д (625), ГОСТ 1335-84 - у кількості 6100 штук за ціною 5,50 доларів США за штуку на загальну суму 33 550 доларів США на умовах поставки FCA, м. Біла Церква. Умови оплати - 100% попередня оплата.

У Додатку (Специфікації) №2 від 28 листопада 2017 року до контракту сторони погодили поставку товару - рукав резиновий для гальмівної системи, рукав 35Д (625), ГОСТ 1335-84 - у кількості 19 000 штук за ціною 5,50 доларів США за штуку на загальну суму 104 500 доларів США на умовах поставки FCA, м. Біла Церква. Умови оплати - 100% попередня оплата. Умови поставки : до 28 лютого 2018 року.

У додатковій угоді №1 від 16 квітня 2018 року до контракту сторони погодили за Додатком №2 від 28 листопада 2017 року умови поставки вважати до 15 листопада 2018 року, з можливістю дострокової поставки.

Арбітражним судом також встановлено, що на виконання умов контракту та Додатків (Специфікацій) №1 від 23 листопада 2017 року та №2 від 28 листопада 2017 року до нього позивач перерахував на рахунок відповідача : 27 листопада 2017 року - грошові кошти в сумі 33 550 доларів США (в якості 100% попередньої оплати за товар, що підлягав поставці відповідно до Додатку №1) та 07 грудня 2017 року - грошові кошти в сумі 104 500 доларів США (в якості 100% попередньої оплати за товар, що підлягав поставці відповідно до Додатку №2), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями SWIFT - повідомлень від 27 листопада 2017 року та від 07 грудня 2017 року зі штампами АТ «Казкоммерцбанк». Всього, таким чином, позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату за контрактом в сумі 138 050 доларів США.

Разом з тим, відповідач виконав свої зобов`язання частково, поставивши позивачу на умовах FCA - м. Біла Церква, Україна (ІНКОТЕРМС 2010), визначений у Додатках №1 та №2 до контракту товар - рукав резиновий для гальмівної системи, рукав 35Д (625) - на загальну суму 41 250 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями імпортних вантажних декларацій.

Проте, на решту суми перерахованої попередньої оплати - 96 800 доларів США відповідач товар не поставив, про що свідчить Акт звірки взаємних розрахунків між сторонами зі спірним контрактом за період з 24 листопада 2017 року по 01 липня 2018 року.

Окрім того, у встановлений додатковою угодою №1 строк відповідач товар на суму 96 800 доларів США не поставив і станом на день розгляду справи арбітражним судом - 30 травня 2019 року - суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 96 800 доларів США позивачу не повернув.

Також позивачем було надіслано відповідачу претензію №418 від 01 серпня 2018 року з вимогою поставити товар за спірним контрактом або повернути сплачену суму попередньої оплати за непоставлений товар, а також було проведену зустріч директорів у м. Біла Церква, яку було зафіксовано у протоколі зустрічі від 12 вересня 2018 року про те, що відповідач зобов`язується до 15 листопада 2018 року погасити заборгованість перед позивачем за контрактом в сумі 96 800 доларів США двома траншами або здійснити відвантаження товару, з урахуванням прострочення поставки та штрафних санкцій +10% до відвантаженого обсягу, а саме 1 760 штук трубок додатково, всього 19 360 штук.

Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання перед позивачем з повернення сплаченої позивачем суми непоставленого товару в розмірі 96 800 доларів США не виконав, останній звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» 106 877 доларів США, у тому числі 96 800 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, а також витрат на правову допомогу в сумі 5 500 доларів США та витрат по сплаті арбітражного збору.

Постановою Голови МКАС при ТПП України від 08 січня 2019 року справу прийнято до провадження за №6/2019.

Постановою від 13 березня 2019 року арбітри ОСОБА_2 , призначений позивачем у повідомленні про призначення арбітра від 21 січня 2019 року, та ОСОБА_3 , призначена відповідачем у листі №25/02-01 від 25 лютого 2019 року, призначили головою складу Арбітражного суду по даній справі ОСОБА_4 .

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна, 02160, м. Київ, вул. Каунаська, 27; ідентифікаційний код 33512588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан, 100012, м. Караганди, вул. Пригородня, 3/2; БИН 57 ) 96 800 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, 3 300 доларів США витрат на правову допомогу та 6 406,31 доларів США витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 116 583,31 доларів США. У задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 2 200 доларів США відмолено.

Рішення прийнято у складі: Голови складу Арбітражного суду ОСОБА_4 , арбітрів ОСОБА_2., ОСОБА_3.

Рішення набрало законної чинності з дати його винесення 31 травня 2019 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року у справі № 6/2019 й ухвалою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року у задоволенні вказаної заяви було відмолено.

Вказану відмову мотивовано тим, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» здійснило часткове виконання умов контракту, а отже правочин, вчинений представником юридичної особи (в даному випадку - директором) був схвалений самою юридичною особою - стороною правочину, а тому він є дійсним (ст.241 ЦК України).

Окрім того, із рішення Арбітражного суду вбачається, що розгляд справи №6/2019 було призначено на 07 травня 2019 року на 14 годин за адресою: Україна, м.Київ, вул. Велика Житомирська, 33.

Повістку МКАС при ТПП України (вих. .№465/14-6 від 14 березня 2019 року) із зазначенням дати, часу і місця проведення розгляду справи та складу Арбітражного суду вручено представнику позивача 15 березня 2019 року особисто під розписку, а відповідачу надіслано 15 березня 2019 року рекомендованими листами з повідомленням про вручення №366 (за адресою: Україна, 02160, м . Київ, вул. Каунавська , 27) та № 358 (за адресою: Україна, 09100, м. Біла Церква, вул. Леваневського , буд . 85).

Згідно з повідомленням про вручення рекомендований лист №366 вручено відповідачу 18 березня 2019 року, про що свідчить наявні на повідомленні про вручення підписи адресата і поштового службовця та календарний штемпель поштової служби України.

В подальшому, 06 травня 2019 року до МКАС при ТПП України від відповідача надійшов відзив на подану заяву та клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що представник відповідача не матиме змоги бути присутнім у судовому засіданні 07 травня 2019 року, оскільки буде зайнятий у розгляді справи в Господарському суді міста Києва.

Арбітражний суд у судовому засіданні, яке відбулося 07 травня 2019 року за участі представника позивача, відклав розгляд справи на 30 травня 2019 року на 14 годину.

Ухвалу Арбітражного суду від 07 травня 2019 року про відкладення розгляду справи було вручено представнику позивача 24 травня 2019 року особисто під розписку, а відповідачу надіслано 11 травня 2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення №382 за адресою: Україна, 02160, м. Київ, вул. Каунавська, 27 й вказане повідомлення було вручено відповідачу 13 травня 2019 року.

Разом з тим, у судове засідання, яке відбулося 30 травня 2019 року з`явився представник позивача - Натха М.С., в той час як відповідач свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи до МКАС при ТПП України не надіслав.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Оскільки відповідно до пункту 7.2 Контракту №50 від 23 листопада 2017 року спори та розбіжності за цим Контрактом, які не вдалося врегулювати шляхом переговорів, підлягають вирішенню у Міжнародному арбітражному суді, за місцем знаходження відповідача, відповідно до регламенту даного суду.

Окрім того, твердження відповідача щодо того, що вказаний контракт було підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» без відповідних повноважень апеляційним судом відхиляються, оскільки як встановлено ухвалою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року вказаний правочин є дійсним, оскільки відповідач в подальшому при виконання умов вказаного договору вчинював вказані дії, які фактично схвалювали дії керівника ТОВ «Ітеркомгруп» , що свідчить про визнання правочину та прийняття його умов (ст. 241 ч.2 ЦК України) .

Боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» не надано будь-яких обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» відповідно до вимог вищезазначених норм та не зазначено суду обставин, які передбачені ст. 478 ЦПК України.

Таким чином, судом було встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У відповідності до частин 1, 6 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався з заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тому суд вказує в ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року у справі №6/2019 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) про стягнення грошових коштів, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» підлягає задоволенню.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» просить видати виконавчий лист про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) на їх користь 3 257 608, 95 доларів США - вартість поставленого, але неоплаченого товару, 43 214,11 доларів США - пеню, 227 261,53 доларів США - 3% річних, 23 421,99 доларів США - на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору, а всього 3 551 506, 58 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн.

Однак, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомгруп» (Україна) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) 96 800,00 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680,00 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, 3 300 доларів США витрат на правову допомогу та 6 406,31 доларів США витрат по сплаті судового збору, а всього 116 583,31 доларів США, а у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 2 200 доларів США відмовлено.

Таким чином, слід заяву задовольнити частково, видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року у справі №6/2019 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) про стягнення 96 800 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, 3 300 доларів США витрат на правову допомогу та 6 406,31 доларів США витрат по сплаті судового збору, а всього 116 583,31 доларів США.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з боржника у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) (Україна, 02160, м. Київ, вул. Каунаська, 27; ідентифікаційний код 33512588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) (Республіка Казахстан, 100012, м. Караганди, вул. Пригородня, 3/2; БИН 57) підлягає стягненню 960 грн. 50 коп. судового збору, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Керуючись ст. 141, 268, 351, 352, 474, 477, 479 ЦПК України, ст. 241 ч.2 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» задовольнити частково.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) про стягнення грошових коштів.

Видати виконавчий лист про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) (Україна, 02160, м. Київ, вул. Каунаська, 27; ідентифікаційний код 33512588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) (Республіка Казахстан, 100012, м. Караганди, вул. Пригородня, 3/2; БИН 57 ) 96 800 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар, 9 680 доларів США неустойки, 397 доларів США - 3% річних, 3 300 доларів США витрат на правову допомогу та 6 406,31 доларів США витрат по сплаті судового збору, а всього 116 583,31 доларів США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКОМГРУП» (Україна) (Україна, 02160, м. Київ, вул. Каунаська, 27; ідентифікаційний код 33512588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Drive Industry» (Республіка Казахстан) (Республіка Казахстан, 100012, м. Караганди, вул. Пригородня, 3/2; БИН 57) 960 (дев`ятсот шістдесят ) грн. 50 коп. судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Мотивований текст ухвали виготовлено 07 жовтня 2019 року.

Суддя: М.А.Яворський