ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4484/19 Номер провадження 22-ц/814/2509/19Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року у складі судді Васильєвої Л.М.

у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенка С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенко С.В. звернувся до Київського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовував тим, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 4422393, де ОСОБА_1 є боржником. Державним виконавцем вжито усіх передбачених законом дій для виконання рішень, проте станом на 02.08.2019 року заборгованість за рішеннями суду не погашена, боржник впродовж тривалого часу ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань згідно рішень судів та не вчиняє жодних дій, спрямованих на їх виконання, а тому, з метою недопущення уникнення боржником відповідальності за невиконання судових рішень, державним виконавцем внесено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенка С.В. задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань покладених на нього.

Ухвала мотивована наявністю правових підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України у зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань за судовими рішеннями.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та неправомірність ухвали, невідповідність встановлених судом обставин фактичним даним, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою подання залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність факту ухилення його від виконання зобов`язань по погашенню боргу, оскільки на виклики до органу ДВС він з`являвся, давав письмові пояснення, а відсутність коштів для погашення боргу не може бути підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон. Також в наявності є нерухоме майно, що перебуває в іпотеці стягувачів, за рахунок якого і відбувається стягнення та реалізація у зведеному виконавчому провадженні № 44223983.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін за наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

По справі встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 4422393, в якому боржником є ОСОБА_1 , на загальну суму зобов`язань - 7 574 640,20 грн.

До складу вказаного зведеного виконавчого провадження входять:

- виконавче провадження № 52014569 з примусового виконання виконавчого листа № 529/947/13-ц, виданого 06.06.2016 року Диканським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК «Київська Русь» заборгованості в сумі 5 053 929,29 грн.;

- виконавче провадження № 50212329 з примусового виконання постанови АА2 № 819624, виданої 19.10.2013 року ВДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 510,00 грн.;

- виконавче провадження № 50211077 з примусового виконання постанови АНІ № 240754, виданої 28.01.2013 року ВДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 510,00 грн.;

- виконавче провадження № 49472692 з примусового виконання виконавчого листа № 200/1220/15-ц, виданого 28.05.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 31 031,08 грн.;

- виконавче провадження № 46209028 з примусового виконання виконавчого листа № 529/811/13-ц, виданого 15.10.2013 року Диканським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 247 309,65 грн.;

- виконавче провадження № 46209383 з примусового виконання виконавчого листа № 529/811/13-ц, виданого 15.10.2013 року Диканським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 2 469,97 грн.;

- виконавче провадження № 43689551 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 315/2011, виданого 28.02.2012 року Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» заборгованості в сумі 2 237 060,21 грн.;

- виконавче провадження № 43689639 з примусового виконання виконавчого листа № 2-315/2011, виданого 28.02.2012 року Київським районним судом м. Полтава про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» заборгованості в сумі 1700 грн.;

- виконавче провадження № 43689639 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 315/2011, виданого 28.02.2012 року Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» заборгованість в сумі 120,00 грн.

Згідно відповіді ДФС боржник в органах ДПС на обліку не перебуває, згідно повідомлення з Пенсійного фонду України боржник пенсію не отримує, відповідно до повідомлення Управління держпраці у Полтавській області великовантажна та інша технологічна техніка за боржником не зареєстрована, згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник серед власників цінних паперів не значиться, сільськогосподарська техніка в межах Полтавської області у боржника відсутня, відповідно до повідомлення з Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин боржник як власник тварин в Єдиному державному реєстрі тварин не значиться.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована земельна ділянка площею 2,49 га, розташована в Диканському районі Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за договором від 08.09.2016 року передана в оренду СТОВ «Говтва» смт. Диканька під 8,5% від нормативно-грошової оцінки землі орендної плати.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, боржнику ОСОБА_1 належать: квартира АДРЕСА_2 , яка за договором іпотеки № 014/0040/74/68601 від 28.08.2006 р. знаходиться в іпотеці АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та за договором № 016726/6561/331605 від 22.07.2008 р. передана в іпотеку ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР»; та житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 235,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0185, які за договором № 016726/6561/331605 від 22.07.2008 р. перебувають в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР». Іпотекодавець зобов`язався зареєструвати право власності на земельну ділянку не пізніше 22 серпня 2008 року, проте такого обв`язку не виконав, відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :03:001: 0185 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Згідно відповіді Щербанівської сільської ради Полтавського району від 12.12.2018 р. № 02-29/2842 за даними погосподарського обліку, що ведеться в сільській раді, ОСОБА_1 , як власник домогосподарства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте державним виконавцем встановлено, що боржник за адресою реєстрації фактично не проживає, у будинку не завершені оздоблювальні роботи.

04 лютого 2019 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника та накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 235,4 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,05 га кадастровий номер :03:001:0185, за адресою: АДРЕСА_1 . Дане майно передано боржнику ОСОБА_1 на відповідальне зберігання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, задоволено подання державного виконавця та надано дозвіл на звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстроване належним чином боржником ОСОБА_1 .

Крім зазначеного, іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, не встановлено. Він ніде не працює, про наявність доходу державного виконавця не повідомляв.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з наявності факту ухилення його від виконання судових рішень, з чим судова колегія погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на наступне.

До Конституційних засад здійснення правосуддя та основних принципів цивільного судочинства (стаття 129 Конституції України, стаття 2 ЦПК України) належить обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Право громадян України на пересування, у тому числі й залишення території України, закріплено у статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 33 Конституції України. У той же час на здійснення цих прав може бути встановлено обмеження, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як захід забезпечення виконання судового рішення, передбачено статтею 441 ЦПК України.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що установлене Європейською Конвенцією та Конституцією України право громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України допускається, якщо існують певні ризики ускладнення чи неможливості виконання рішення суду й поновлення порушених прав стягувачів у виконавчому провадженні.

По справі встановлено, що зобов`язання за судовими рішеннями боржником ОСОБА_1 не виконуються протягом багатьох років, питання щодо реалізації наявного у нього нерухомого майна, що відповідно до укладених договорів іпотеки на підставі письмової згоди іпотекодержателя може бути відчужене з одночасним погашення суми боргу, ним не вирішується, правовстановлюючі дії не вчиняються, боржник ніде не працює й доходу, на який може бути звернуто стягнення, у нього не має і про такий дохід державного виконавця не повідомлено, отже, існує реальна загроза подальшого невиконання боржником своїх зобов`язань, що призводить до порушення прав стягувачів, а тому вжиті судом превентивні заходи, спрямовані на ефективне виконання обов`язкових судових рішень, у виді обмеження боржника у праві виїзду за межі України є виправданими та необхідними задля захисту прав інших осіб - стягувачів у виконавчому провадженні та виконання судових рішень, як складової права на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на власному тлумаченні ним норм права. Твердження апелянта про безпідставність обмеження його у праві виїжджати з України за відсутності факту ухилення від виконання судових рішень є хибними, адже бездіяльність боржника та невиконання ним своїх зобов`язань з погашення боргу встановлена судом та заявником не спростована, а доказів того, що майно не реалізується з незалежних від нього причин, ОСОБА_1 по справі не надано та відповідних обставин суду не доведено, факту виконання по жодному з рішень не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали не впливають, стосуються правових висновків Верховного Суду у інших за змістом правовідносинах та судового рішення, яке не набрало законної сили, тому до уваги колегією суддів не беруться.

Встановлено, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права й підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не вбачається.

Виходячи з наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль