Справа № 545/813/19
Провадження № 2/545/580/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря - Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 . Згідно з заповітом від 12.05.1998 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року ОСОБА_4 оголошено померлим. У зв`язку з тим, що у спадкоємця померлого ОСОБА_4 - його сина ОСОБА_1 . відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просив визнати в порядку спадкування право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства та знаходиться в с. Вербове Полтавського району полтавської області.

Відповідач надала відзив на позов, у якому позов не визнала повністю. Вважає, що батько позивача - ОСОБА_4 не прийняв спадщину після свої матері - ОСОБА_3 , оскільки не проживав постійно разом із нею на момент її смерті. Зазначає, що ОСОБА_3 залишила будинок восени 2009 року через антисоціальну поведінку сина та проживала спочатку у родичів, а потім у найманому житлі. У квітні 2010 року у будинку виникла пожежа, внаслідок якої будинок став непридатний для проживання. ОСОБА_4 під час пожежі отримав опіки та тривалий час лікувався в опіковому центрі, потім деякий час проживав у родичів, а з грудня 2010 року зв`язок з ним втрачений. ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів з приводу його розшуку, проте безрезультатно. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2012 року ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_2 оголошений безвісно відсутнім; рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_4 оголошений померлим. Просила відмовити в позові.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому посилається на те, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання ОСОБА_4 довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року є єдиним належним та достовірним доказом, що підтверджує факт прийняття ним спадщини після смерті матері.

У судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення, які аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву, у якому просив розглянути справу без їх участі, при розгляді спору покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.11), після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 . Згідно з заповітом від 12.05.1998 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах(а.с.12). Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2012 року ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_2 оголошений безвісно відсутнім, початок безвісної відсутності вважається з 01.01.2011 року (а.с.56). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_4 оголошений померлим, на підставі якого відділом ДРАЦС Новосанжанрського районного управління юстиції у Полтавському районі складений відповідний актовий запис №2 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2016 року (а.с.18)

Згідно з постановою нотаріуса від 14.02.2019 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа №773/2012 за заявою ОСОБА_2 від 25.12.2012 року; 29.03.2016 року за заявою ОСОБА_1 на підставі ст. 1261 ЦК України відкрита спадкова справа на майно ОСОБА_4 ; інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини на майно ОСОБА_5 ОСОБА_4 до нотконтори не надходило (а.с.13-14).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.13-14).

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не проживав постійно зі спадкодавцем на день смерті своєї матері ОСОБА_3 та не подав у встановленому законом порядку заяву нотаріусу про прийняття спадщини; відтак, відсутні підстави вважати, що він належним чином прийняв спадщину після неї.

Суд вважає, що довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року є недостовірним доказом, оскільки обставини, на підтвердження яких вона видана, суперечать обставинам, які встановлені рішеннями Полтавського районного суду Полтавської області суду від 16.10.2012 року та від 22.02.2016 року, які набрали законної сили. Окрім того, помилковість зазначення цих обставин (щодо факту проживання ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_3 разом з нею) спростовується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також наданою у судовому засіданні уточненою довідкою Черкасівської сільської ради Полтавського району від 25.09.2019 року.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що з квітня 2006 року безперервно обіймає посаду сільського голови Черкасівської сільської ради. ОСОБА_3 проживала на момент смерті у с. Божківське Полтавського району; до якого часу ОСОБА_4 проживав у с. Вербове Полтавського району - йому не відомо, але зі слів мешканців села знає, що після пожежі той деякий час жив у літній кухні, а потім зник із села і більше ніяких відомостей про нього не було. З приводу виданих Черкасівською сільською радою довідок про факт проживання ОСОБА_4 зазначив, що не може підтвердити чи спростувати їхню достовірність, оскільки їх готує секретар ОСОБА_7 , а він лише підписує.

Свідок ОСОБА_7 , яка з 01.08.2019 року працює діловодом сільської ради, а до цього з листопада 2008 року обіймала посаду секретаря сільської ради, повідомила, що довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року видана помилково, оскільки вона скопіювала ці відомості з іншої довідки. Після виявлення помилки підготувала уточнену довідку від 25.09.2019 року, у якій зазначила правильну інформацію. Також повідомила, що ОСОБА_3 після пожежі деякий час проживала у своєї сестри ОСОБА_9 , а потім - в іншому місці; з 2011 року її син ОСОБА_4 зник та де він перебував їй не відомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона доводиться племінницею померлій ОСОБА_3 , яка з жовтня 2009 року проживала у будинку ОСОБА_9 , а з осені 2010 року - в найманому будинку. ОСОБА_3 була вимушена переїхати жити у будинок своєї сестри ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями та створював матері нестерпні умови для проживання. З 2011 року ОСОБА_4 зник та його місцезнаходження їй не відоме.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3 . Відтак, ОСОБА_4 не набув права власності на спірну частину житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування за заповітом, тому вони не входять до складу спадщини після його смерті.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк