Справа № 473/2263/19
РІШЕННЯ

іменем України

"02" жовтня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі

головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/2263/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки,

зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору купівлі продажу вона придбала 17/24 частини житлового будинок АДРЕСА_1 , який належав продавцю ОСОБА_5 , який нотаріально посвідчений Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 09.03.1993року, зареєстрованого в реєстрі № 3- 383. Своє право власності на 17/24 частини будинку позивач зареєструвала у КП «Вознесенське МБТІ» 09.04.1993 року за реєстраційним № 1531.

Інші 7/24 частини вищезазначеного житлового будинку належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого Вознесенською філією Універсальної біржі «Південь» від 02.06.2000року за № 74, який на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010року визнаний дійсним.

Позивач вирішила узаконити свої прибудови до належної їй частини будинку, але їй було відмовлено, оскільки не оформлена земельна ділянка, яка була приватизована попередніми власниками, і не закріплена документально після переходу права власності на житловий будинок, тому просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження у справі відкрито, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09.07.2019 року, витребувано докази по справі.

27.06.2019 року до суду надійшов зустрічний позов, згідно з яким ОСОБА_4 просить суд визнати за нею право власності на 7/24 частин земельної ділянки площею 0,0207 га. в АДРЕСА_1 , яка призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою суду від 09.07.2019 року зустрічний позов ОСОБА_4 прийнято та об`єднано з первісним позовом по цивільній справі № 473/2263/19. Згідно вказаної ухвали перейти до розгляду вказаної справи в порядку позовного провадження зі стадії спрощеного провадження, призначивши підготовче засідання на 29.07.2019 року.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі, призначено до розгляду в судове засідання на 02.10.2019 року.

Згідно відзиву на позовну заяву та зустрічну позовну заяву Вознесенської міської ради від 20.06.2019 року та 25.07.2019 року просять слухати справу без участі їх представника, не заперечують проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, щодо предмету первісного позову та зустрічного залишають на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 визнали, перша свій зустрічний позов також підтримала, остання проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Врадій Л.В. позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином суду надано заяви в яких просить проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги первісного і зустрічного позову визнають повністю.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне.

Як вбачається з договору купівлі продажу зареєстрованого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Омельчук І.М. від 09.03.1993 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купила 17/24 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 207 кв. м. Право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано ОСОБА_6 у Вознесенському БТІ за № 1531 (а.с.12-13).

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 від 23.10.1998 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюбу з ОСОБА_6 , актовий запис №234 (а.с.11).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 25.02.1993 року ОСОБА_5 , ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 0,0207 га. по АДРЕСА_1 , надану для обслуговування житлового будинку, видана на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради Миколаївської області від 16.02.1993 року №60. Акт зареєстровано в Книзі Державних актів на право приватної власності на землю за №417 (а.с.14).

Згідно довідки КП «Вознесенське МБТІ» від 17.04.2019 року житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 25.02.1993 року був зареєстрований: 1/4 частки за ОСОБА_8 ; 1/24 частки за ОСОБА_9 ; 17/24 частки за ОСОБА_5 .

Станом на 31.12.2012 року зареєстрований: 7/24 часток за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу зареєстрованого Вознесенською філією Універсальної Біржі «Південь» 02.06.2000 року за №74, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010 р., справа №2-1017/10; 17/24 часток за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 09.03.1993 .р за №3-383. (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_4 придбала : 7/24 часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу Вознесенської філії Універсальної біржі «Південь» від 02.06.2000 року, та в подальшому зареєструвала цей договір в КП «Вознесенське МБТІ» за № 1331.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010 року визнано дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 02.06.2000 року (а.с.18).

Згідно відповіді Держгеокадастру від 22.04.2019 року №107/140-19 на запит ОСОБА_2 , земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради Миколаївської області №60 від 16.02.1993 року, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю від 25.02.1993 року, акт зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №417 (а.с.24).

Згідно відповіді від 19.06.2019 року на запит суду Друга Вознесенська державна нотаріальна контора повідомляє, згідно Алфавітних книг обліку і реєстрації спадкових справ з 2003 по 2019 роки, після смерті ОСОБА_5 , померлої в 1993 році, спадкова справа не заведена (а.с.39).

Інших осіб, що прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, інших власників будинку судом не виявлено. Невизначеність частки спадкодавця в праві власності на земельну ділянку створює позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, перешкоди в отриманні та оформленні спадщини.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.42 Земельного Кодексу України (в редакції 1991 року), що діяла на час приватизації земельної ділянки передбачено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Відповідно до положень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку, розмір часток в спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою мають позивачі, слід виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Оскільки, на час видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ( 25.02.1993 рік), співвласниками житлового будинку були: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та їм належало 1/4 частки за ОСОБА_8 , 1/24 частки за ОСОБА_9 , 17/24 частки за ОСОБА_5 , то відповідно до цих часток в житловому будинку кожному з них належали і відповідно ідеальні частки земельної ділянки.

Відповідно до ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-83, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки - задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 17/24 частин земельної ділянки площею 0,0207 га за адресою: АДРЕСА_1 ), яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_4 , право власності на 7/24 частин земельної ділянки площею 0,0207 га за адресою: АДРЕСА_1 ), яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 км.11.

Відповідач 2 : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Відповідач 3: Вознесенська міська рада Миколаївської області, місце знаходження: Миколаївська область, м. Вознесенськ, Центральна площа, №1.

Повний текст рішення виготовлений 15.10.2019 року.

Суддя: Висоцька Г.А.