Справа № 658/2935/19
(провадження №2/658/1089/19)
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Каховка Херсонської області

Каховський міськрайоннийсуд Херсонської області у складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.,

при секретарі Оніщенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка у спрощеному позовному провадженні справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрому зазначено, що відповідно до укладеного договору від 27 жовтня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30 червня 2019 року має заборгованість у загальному розмірі 43791.61 грн., яка складається із: 300.00 грн. заборгованість за кредитом, 40130.10 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2061.51 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, в зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав та просив винести заочне рішення по справі у разі повторної неявки відповідача у судове засідання (а.с.3).

Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи вчасно по-відомлений, що на підставі ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу у заочному порядку та винести заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що 27 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9)

Отримання відповідачем кредитної картки, користування ним та як наслідок отри-мання кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-8).

Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов), під-писання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в на-лежній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

В позові до суду позивач АТ КБ «Приват Банк» зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки ма-теріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт озна-йомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису від-повідача на Умовах та правилах надання банківських послуг дозоляє банку надавати Умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кре-диту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими оз-наками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укла-деним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо-бов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення ви-конання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом не-устойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Умов були надані відповідачеві для ознайомлення та він ознайомився і по-годився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання бан-ківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відпо-відачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за кори-стування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вно-сити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підт-верджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних пра-вовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин та до мо-менту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задо-волення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані від-повідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сто-рін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несво-єчасне погашення заборгованості, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо стягнення із відповідача на його користь заборгованості за кредитом у розмірі 300.00 грн., а також 13.25грн. грн. судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

В задоволенні решти позовних вимог позивачеві необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 77, 81, 141, 175, 264-266 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за-довольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк", (адреса: м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299) - заборгованість за кредитом в розмірі 300 грн., а також 13.25 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошен-ня.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його про-голошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заоч-ного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Є.Терещенко