Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 Справа №607/13012/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 30 листопада 2015 року в сумі 2000 доларів США. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 30 листопада 2015 року він надав відповідачу ОСОБА_2 у позику кошти в сумі 2000 доларів США на строк до 30 травня 2016 року, що підтверджується відповідним договором позики. Однак, ні в зазначений у договорі строк, ні на даний час, відповідач боргу йому не повернув. Тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь вищевказану суму боргу та 10 % річних за користування позиченими коштами, що становить 599,95 доларів США.

Ухвалою суду від 21 червня 2019 року було відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до договору позики, підписаного ОСОБА_2 , останній 30 листопада 2015 ІНФОРМАЦІЯ_1 позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 2000 доларів США, які зобов`язався повернути до 30 травня 2016 року.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положенням ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами спору укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач взяв у борг в позивача кошти у розмірі 2000 доларів США.

30 листопада 2016 року настав строк виконання ОСОБА_2 зобов`язання з повернення ОСОБА_1 позики. Однак, ні в зазначений у розписці строк, ні станом на день ухвалення даного рішення суду, відповідач боргу позивачу не повернув.

Період прострочення грошового зобов`язання становить з 30 травня 2016 року по 30 травня 2019 року, 1095 календарних днів.

Відповідно до п.3 Договору за користування позиченими коштами Позичальник сплачує Позикодавцю 10% річних за період від дня отримання коштів до дня їх повернення.

Позивачем надано розрахунок 10% річних за користування коштами який проведений наступним чином: (2000 доларів США ? 10%) / 100% = 200 доларів США загальна сума нарахованих відсотків за один календарний рік; 200 доларів США / 365 днів = 0,5479 доларів США- сума нарахованих відсотків за один календарний день; 1095 (кількість календарних днів прострочення) ? 0,5479 доларів США = 599,95 доларів США сума нарахованих відсотків за період прострочення зобов`язання з 30 травня 2016 року по 30 травня 2019 року.

Отже загальна сума заборгованості за договором позики становить 2599,95 доларів США.

Вказаний розрахунок судом перевірений та є арифметично правильним.

Згідно з вимогами ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Положеннями ст.533 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно розпорядження Національного банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на 30 травня 2019 року становить за 100 доларів США = 2668,34 грн., відтак сума непогашеного відповідачем перед позивачем боргу станом на 30 травня 2019 року у гривневому еквіваленті становить 69 375,44 грн. (2599,95 х 2668,34 =69 375,44) .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 листопада 2015 року в сумі 2599,95 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США 95 центів, що еквівалентно 69 375 (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 44 коп.

В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 202, 207, 526, 527, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 листопада 2015 року в сумі 2 599 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США 95 центів, що еквівалентно 69 375 (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак