ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6844/19 Справа № 206/2316/19 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі : Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання особи померлою та визнання факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи померлою та визнання факту родинних відносин, в якій просив оголосити ОСОБА_2 померлим та встановити, що ОСОБА_2 є дідусем заявника.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання особи померлою та визнання факту родинних відносин. Роз`яснено заявнику ОСОБА_1 , що він має право подати позовну заяву на загальних підставах в порядку позовного провадження.

В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, відмовивши йому у відкритті провадження, дійшов до невірного висновку, що у встановленні необхідних йому фактів вбачається спір про право.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи померлою, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження; в іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи померлою та визнання факту родинних відносин, суд першої інстанції посилався на те, що заявником порушено порядок об`єднання вимог, оскільки заявником в одному провадженні заявлено дві вимоги, які розглядаються різним складом суду. Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався нормами статті 315 ЦПК України й виходив з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що визнання факту родинних відносин з ОСОБА_2 заявнику потрібно для реалізації права на оформлення спадкового майна, оскільки заявник не може отримати будинок, який дістався йому у спадщину від бабусі за заповітом, так як будинок належить його дідусю - ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР від 02.08.2016 року № 02.08.2016 № 10626.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість відмови у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання факту родинних відносин, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Водночас, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи померлою, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , заявник просив визнати померлим ОСОБА_2 , 1925 року народження, для встановлення факту смерті його дідуся.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого і передчасного висновку про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи померлою, оскільки така категорія справ підлягає розгляду певним складом суду, який визначено саме розділом ЦПК щодо порядку розгляду справ в окремому провадженні. Розгляд такої категорії іншим складом судом та в іншому провадженні діючим законодаством не передбачено.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі: Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання особи померлою, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2019 року у вказаній частині, з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2019 скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі : Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання особи померлою, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова