Справа № 473/3445/19
РІШЕННЯ

іменем України

"01" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 17 квітня 2001 року між її чоловіком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав в останньої житловий будинок з магазином № АДРЕСА_1 .

В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі за №300, разом з тим покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували.

Проте всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

Позивачка, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, дізналася, що договір купівлі-продажу є недійсним.

Оскільки нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторона договору, а саме покупець ОСОБА_3 помер та право власності зареєстровано за ним), що перешкоджає позивачці належним чином оформити спадщину, а тому остання просила суд визнати договір дійсним в судовому порядку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому, судом встановлено, що 17 квітня 2001 року чоловік позивачки ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з магазином АДРЕСА_1 , зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі за №300.

Покупець зареєстрував право власності в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього, проте повністю виконали взяті на себе зобов`язання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Позивачка, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, дізналася, що договір купівлі-продажу є недійсним.

Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторона договору, а саме покупець ОСОБА_3 помер та право власності зареєстровано за ним), що перешкоджає позивачці належним чином оформити спадщину.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 17 квітня 2001 року на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_3 купив у ОСОБА_2 житловий будинок з магазином № АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Вуїв О.В.