П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2019року м. Київ

Справа № 760/27498/18

Провадження: № 22-ц/824/11922/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року ПАТ «ВФ Україна» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ "МТС Україна" (після зміни назви ПАТ «ВФ Україна») та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг мобільного зв`язку. Згідно умов даного договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку ОСОБА_1 було присвоєно особовийрахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 який у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) був змінений на № НОМЕР_5. Своїм підписом відповідач підтвердив отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв`язку», ознайомлений з цінами і тарифами, умовами договору, умовами користування і зобов`язався їх виконувати. Номер телефону ОСОБА_1 обслуговувався в тарифному пакеті GSM «Супер МТС Олімпійський». Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах,визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. В травні-червні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет». За надані послуги позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунки № НОМЕР_3 від 31.05.2015, № НОМЕР_7 від 30.06.2015. Проте, відповідач не оплатив отримані ним послуги зв`язку, у зв`язку з чим відповідно до умов договору відповідач був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Також на адресу ОСОБА_1 була надіслана претензія № С99/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості в розмірі 6098,98 грн., однак, відповідач залишив її без уваги.

14 липня 2017 року ПрАТ «ВФ Україна» звернулосьдо Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги

07 вересня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі № 760/12450/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 6098,98 грн. Проте, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва даний судовий наказ було скасовано.

Отже, сума заборгованості ОСОБА_1 на момент звернення до суду із позовомне погашена та становить 6098,98 грн., що підтверджується звітом по особовому рахунку абонента.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року позов ПАТ «ВФ Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВФ Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 6098,98 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, якимв задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не з`ясував факту надання ПАТ «ВФ Україна»йому телекомунікаційних послуг, які зазначені в позовній заяві. Вказує, що позивачем не доведено належними доказами факту користування ним послугою «Мобільний GPRS-Інтеренет». Також зазначає, що з наданих документів до позовної заяви неможливо встановити за яким тарифом була нарахована сума боргу йому, як споживачу, та чи був він обізнаний із вказаним тарифом.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 5 серпня 2019 року відкритоапеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Федорів І.Я. в інтересах ПАТ «ВФ Україна» зазначив, що факт надання ОСОБА_1 телекомунікаційних послуг підтверджується договором про надання послуг мобільного зв`язку, тарифами, довідковою інформацію про надані послуги, рахунками за надані послуги та звітом по особовому рахунку абонента. При цьому, відповідачем на підтвердження своєї позиції будь-яких доказів не надано. В договорі ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив правильність наданих ним відомостей та отримання тарифів та умов (правил) користування мережами мобільного зв`язку. Також, в договорі ОСОБА_1 відмічено послуги, які він обрав, в числі яких є GPRS-послуги. Обсяг даних, використаних відповідачем в період з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року, зафіксовано належними ПАТ «ВФ Україна» технічними засобами. Усі технічні засоби виміру тривалості, обсягу та вартості наданих послуг сертифіковані відповідно до державних та міжнародних стандартів. Проси рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановленосудом, 26.10.2009 року між ПАТ "МТС Україна" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг мобільного зв`язку № 4847189/1.10839946 на номер телефону НОМЕР_4 (контракт НОМЕР_5) (а.с. 7,8).

Зметою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2 .Узв`язку з переходом ПАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок № НОМЕР_2 було замінено на № НОМЕР_5 .

Номер телефону НОМЕР_4 обслуговувався в тарифному пакеті GSM «Супер МТС Олімпійський».

Позивачем зі свого боку виконані взяті на себе зобов'язання у повному обсязі.

Утравні-червні 2015 року ПАТ «ВФ Україна» було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS-інтернет», що підтверджується копією електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги».

За надані послуги ПАТ «ВФ Україна» було надіслано на адресу відповідача рахунки № від 31.05.2015, № НОМЕР_7 від 30.06.2015 року тапретензію№ С99/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості в розмірі 6098,98 грн., яка відповідачем не виконана.

07 вересня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі № 760/12450/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 6098 ,98 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2018 року судовий наказ скасовано.

Задовольняючи позов ПАТ «ВФ Україна», суд першої інстанції виходив із того, що отримання відповідачем послуг «Мобільний GPRS-інтернет» свідчить про те, що така послуга була ним замовлена. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач не замовляв, а у подальшому відмовивсявід послуги, ним суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі комунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

У ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що телекомунікаційні послуги, надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є: 1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ; 2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до пункту 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року, роумінг - послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора.

З умов договору убачається, що ОСОБА_1 обрав тарифний пакет «Супер МТС Олімпійський» та замовив серед інших наступні послуги: міжнародна лінія, міжнародний роумінг, SMS, переадресування дзвінка, GPRS-послугиWAP, MMS, Інтернет, Гіпер.NET, OnlineTV, щомісячний розрахунок в електронному вигляді.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив правильність заповнених ним даних відомостей та отримання ним відомостей та Тарифів та Умов (Правил) користування (а.с. 7).

Згідно п.п. 2.4.1 та 2.4.2 абонент зобов`язаний користуватись послугами у повній відповідності до умов цього договору та умов користування мережами мобільного зв`язку оператора, своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв`язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку… Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

Нарахування за надані послуги здійснюється згідно з тарифами оператора, які є невід`ємною частиною цього договору (тарифи додаються). Розрахунковий період становить один місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявним у абонента номерами телефонів.

Пунктом3.3 договорупередбачено, що за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу.

Згіднонаданого позивачем звіту по особовому рахунку абонента, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 22.10.2018 року становить 6098 ,98 грн.

В травні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет».

Нарахування відбувається за фактом використання Інтернет-доступу, тобто тарифікації підлягає об`єм переданих/прийнятих даних. Зазначені послуги були надані на суму 6098,98(з ПДВ та ПФ). Усі послуги були надані і протарифіковані відповідно до тарифів ПАТ «МТС Україна», що діяли в травні-червні 2015 року.

На підтвердження надання ОСОБА_1 телекомунікаційних послуг, зокрема, GPRS-послуг, ПАТ «ВФ Україна» надало суду довідкову інформацію про надані послуги за період з 01 травня по 30 червня 2016 року (а.с. 9-104).

Зі «Звіту по історії балансу абонента» від 22 жовтня 2018 убачається, що за період з 02 січня 2015 року по 30 червня 2015 року по особовому рахунку № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 , рахується заборгованість у розмірі 6098,98 грн. (а.с.135).

ОСОБА_1 своїм підписом на першій сторінці договору підтвердив ознайомлення з тарифами оператора та умовами користування мережами мобільного зв`язку, що свідчить про його волевиявлення та згоду на отримання замовлених послуг.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, ОСОБА_1 на спростування факту надання йому позивачем телекомунікаційних послуг будь-якихдоказів суду не надано.

На спростування розміру заборгованості ОСОБА_1 долучив до матеріальної скарги розрахунок за тарифним планом «Супер МТС Олімпійський» згідно якого абоненту надавалось 3G/2Gінтернет у розмірі 2 ГБ з вартістю пакету (об`єм послуг на місяць) 50/0грн./міс.

При перевірці таких доводів, колегія суддів виходить із того, що згідно архіву тарифів на офіційному веб-сайті ПАТ «МТС України», на які посилається відповідач, такий тариф діяв станом на вересень 2016 року, що не може свідчити про обґрунтованість даного розрахунку.

Колегія суддів також відмічає наступне.

Відповідно до пункту 1.2 договору загальні умови укладання договору та надання послуг мобільного зв`язку в повному обсязі визначаються Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв`язку UMC, які є невід`ємною частиною Договору.

Пункт 3.1.2 «Умов користування» чітко встановлює, що абонент має право замовляти та користуватись на свій вибір послугами, які пропонує оператор, згідно зі встановленими оператором тарифами, враховуючи при цьому технічні можливості кінцевого обладнання абонента.

Відповідно пункту 7.1 Договору, підпис Відповідача свідчить про те, що він ознайомлений з цінами і тарифами, умовами Договору, Умовами користування і зобов`язується їх виконувати.

Згідно показників, належних ПАТ «ВФ Україна» технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості послуг було зафіксовано обсяг даних, що були використані Відповідачем в період з 01.05.2015 по 30.06.2015. Така інформація відображена в довідці «Довідкова інформація про надані послуги», яка була досліджена судом першої інстанції та не являється простим розрахунком, а є автоматичним розрахунком сертифікованого та атестованого державою обладнання, і є підтвердженням надання зазначених в ній послуг абоненту.

Відповідно до п. 3.5 договору кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників, належних операторові технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Умовами застосування технічних засобів телекомунікацій є їх відповідність стандартам і технічним регламентам. Технічні засоби телекомунікацій повинні мати виданий у встановленому законодавством порядку документ про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій.Підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій здійснюється згідно із Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності". ( ст. 24 ЗУ «Про телекомунікації»).

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Федорів І.Я. в інтересах ПАТ «ВФ Україна» у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що технічні засоби телекомунікацій ПАТ «ВФ Україна» мають всі встановлені законодавцем документи про їх відповідність вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій. Телекомунікаційне обладнання ПАТ «ВФ Україна» знаходяться під постійним контролем Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації за дотриманням умов застосування технічних засобів у телекомунікаційних мережах. Всі технічні засоби виміру тривалості, обсягу та вартості наданих послуг сертифіковані відповідно до державних та міжнародних стандартів, проходять щорічну перевірку державними органами і відповідають галузевим стандартам, що розробляються та затверджуються відповідно до законодавства України про стандартизацію з урахуванням стандартів та рекомендацій міжнародних організацій. З метою забезпечення єдності і необхідної точності вимірювань відповідно до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», всі технічні засоби виміру тривалості, обсягу та вартості наданих послуг ПАТ «ВФ Україна» щорічно проходять обов`язкову державну метрологічну атестацію.

Отже, доводи скаржника про те, що позивач не довів факту користування ним послугою GPRS, колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Також не заслуговують на увагу і доводи про те, що він, ОСОБА_1 , не був ознайомлений зі змінами умов тарифу у 2014 році з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору оператор має право змінювати тарифи на послуги, перелік та умови надання послуг. Про нові тарифи оператор повідомляє абонента за 7 календарних днів до їх введення через ЗМІ (п.2.2.2. Договору). Таким ЗМІ, зокрема, є офіційний сайт ПАТ «ВФ Україна», інформацію з якого Відповідач мав та має змогу отримати і навіть долучив до апеляційної скарги.

Також ПАТ надає безкоштовну «гарячу лінію» оператора - 111 з метою надання абонентам усієї необхідної інформації.

Окрім того, слід відмітити, що з часу нарахування позивачем заборгованості і по теперішній час ОСОБА_1 не оскаржував дії ПАТ «ВФ Україна» щодо нарахування заборгованості за надані послуги, у тому числі, в судовому порядку. Наведені вище обставини свідчать про визнання ним факту користування замовленими послугами та розміру нарахованої позивачем заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, шорішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування немає.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль