Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/9268/17
Провадження № 8/711/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2018 року за нововиявленими обставинами,

В С ТА Н О В И В :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

15.07.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючому у справі судді Скляренко В.М. в якій остання вказує, що суддя Скляренко В.М. не може брати участь у розгляді її заяви та підлягає відводу, оскільки вона (позивачка) категорично не довіряє головуючому, вважає суддю упередженою та заінтересованою у розгляді справи. Також вказує, що в неї виникла стійка недовіра і сумнів в незацікавленості та неупередженості судді, що фактично перешкоджає відправленню правосуддя та унеможливлює участь у розгляді справи для цього складу суду.

31.07.2019 року ОСОБА_1 подано чергову заяву про відвід судді Скляренко В.М. з мотивів недовіри. В обґрунтування заяви вказує, що при розгляді справи за її позовом до Департаменту культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суддя Скляренко В.М. упереджено прийняла рішення не дослідивши і не сприявши позивачці у наданні оригіналів наказу «Про звільнення» та трудової книжки із відповідним записом про звільнення. Ці документи були досліджені Соснівським районним судом м. Черкаси 19.03.2019 року, яким визнано факт її звільнення 11.04.2017 року згідно наказу № 12-к. Ця обставина вказує на упередженість судді, яка мала можливість та могла дослідити копії документів у судовій справі з оригіналами, які вона (позивачка) мала при собі в залі судового засідання. А тому, просить відвести суддю Скляренко В.М. від розгляду її заяви про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2018 року у справі № 711/9268/17 за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву про відвід головуючому у справі судді Скляренко В.М. підтримали та просили його задовольнити. Також пояснили, що даний відвід має бути задоволений оскільки суддею при розгляді справи по суті не були досліджені докази, які мала при собі позивачка, зокрема наказу про її звільнення та трудової книжки. При цьому суддя не сприяла позивачці у наданні таких доказів суду та за результатами розгляду справи відмовила ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник Департаменту культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації Шевченко Т.В. заперечувала проти задоволення заяви про відвід головуючому у справі, пославшись на його безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Статтями 36, 37 ЦПК України (в ред. Закону України від 03.10.2017 року) визначені підстави відводу судді та недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч.ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах верховенства права, законності, поваги до честі і гідності та рівності перед законом і судом. Основою правової та соціальної держави, якою є Україна, є діяльність її державних органів та посадових осіб, що направлені на забезпечення гарантій прав і законних інтересів учасників суспільних правовідносин з тим, щоб кожна особа в силу принципу правової визначеності усвідомлювала належні гарантії для реалізації її прав задля досягнення мети для якої їй надані такі права.

В рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст. 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08 квітня 2010 року, п. 97).

Враховуючи доводи заяв про відвід судді від 15.07.2019 року, від 31.07.2019 року та пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , проаналізувавши підстави, суд вважає, що обставини, які зазначені у заявах про відвід є суб?єктивними та надуманими. Суддя Скляренко В.М. жодним чином не заінтересована в результаті розгляду справи, не є упередженою та необ?єктивною щодо кожної із сторін, зокрема, - позивачки, але при цьому, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає до задоволення з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Судом приймається до уваги, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Крім того, у ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, в першу чергу, - виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб?єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об?єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов?язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незадоволення заяв про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на однозначну позицію позивачки ОСОБА_1 , яка вже втретє заявляє відвід головуючому у даній справі, думку її представника ОСОБА_2 , з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення.

У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (ч. 1 ст. 41 ЦПК України). Отже, справу необхідно передати до канцелярії суду для визначення іншого судді.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 252, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відвести суддю Скляренко В.М. від розгляду справи № 711/9268/17 (провадження № 8/711/5/19) за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2018 року за нововиявленими обставинами.

Справу № 711/9268/17 (провадження № 8/711/5/19) за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2018 року за нововиявленими обставинами передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси на повторний авторозподіл згідно із Положенням про авторозподіл, в порядку ст. 33 та Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 10.10.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко