Справа № 2-1364/2006
Провадження № 4-с/686/80/19
07 жовтня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд
в складі: головуючого-судді Палінчака О.М.
при секретарі Антосєві В.П.
за участю представника заявника ОСОБА_1
представника Головного територіального
управління юстиції у Хмельницької області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 березня 2006 року частково задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14 грудня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

В квітні 2019 року ОСОБА_6 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Пікало І.Л. неправомірною і зобов`язати її здійснити перерахунок заборгованості боржника по аліментам з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку з 8 липня 2017 року з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що в березні 2019 року вона звернулася із заявою до державного виконавця щодо проведення перерахунку розміру аліментів, котрий сплачує ОСОБА_4 на її користь, оскільки розмір аліментів є значно меншим за встановлений законом мінімальний розмір на одну дитину, який з 8 липня 2017 року, у зв`язку із змінами у законодавстві, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні представник заявника підтримав викладені в скарзі доводи, просить вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Старший державний виконавець Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Пікало І.Л. в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 березня 2006 року частково задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14 грудня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

На примусовому виконанні у районному відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист по справі № 2-1364/06 від 23 березня 2006 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14 грудня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Так, відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Окрім того, Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв`язку із змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року.

З цього приводу Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року по справі №632/580/17, зазначено, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

З урахуванням викладених обставин справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки відповідно до СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, як вбачається з довідки розрахунку від 10 квітня 2019 року по заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а розмір аліментів який стягується з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 не відповідає мінімальному розміру аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Керуючись ст.ст. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.182 СК України, ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Пікало Інни Леонідівни щодо не здійснення перерахунку заборгованості боржника по аліментам з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку неправомірною та зобов`язати старшого державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Пікало Інну Леонідівну здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_4 із сплати аліментів з 8 липня 2017 року із врахуванням норм ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2019 року.

Суддя: