ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/467/19

Головуючий у першій інстанції Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1190/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач, особа, яка подала скаргу: ОСОБА_2 ;

оскаржується рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

прізвище судді: Іващенко А. І.; місце ухвалення рішення: м. Новгород-Сіверський, дата складання повного тексту рішення: 16 липня 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнутих аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10.03.2016 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі 450 гривень на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що така сума аліментів є недостатньою для забезпечення необхідних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, оскільки з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів зросли ціни на харчування та одяг, а також зріс прожитковий мінімум та мінімальний розмір аліментів на утримання дітей.

Посилалась на те, що середня заробітна плата по Миколаївській області згідно з даними Міністерства Фінансів України за січень 2019 року становить 8577 грн., відповідач є працездатною особою, не має інших малолітніх утриманців, тому просила збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та визначити аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, що стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року в сумі 450 грн та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, просив його скасувати на ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, яка відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів на одну дитину та складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при визначенні розміру аліментів районний суд не врахував вимог ч.1 ст.182 СК України, не взяв до уваги його матеріальне становище, стан здоров`я та не з`ясував, чи має він можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Зазначав, що у даний час не працевлаштований, не має постійного стабільного доходу та змушений нести досить значні витрати на своє лікування, окрім того, з ним проживає сестра, троє племінників та його батьки, яким потрібна його допомога, а тому просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1059 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без зміни, посилаючись на те, що твердження відповідача про хворобу та те, що з ним проживають його батьки та інші родичі, що не дає змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі, не звільняє його від обов`язку виконувати аліментні зобов`язання.

Відповідно до приписів ч.1 ст.368 ЦПК України, справу розглянуто судом апеляційної інстанції за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, постановленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2 було змінено розмір аліментів, що стягувались з ОСОБА_2 за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2012 року в розмірі 1/3 частки від усіх видій його заробітку, та визначено їх у твердій грошовій сумі 450 гривень щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наразі на час розгляду даної справи такий мінімум складає суму, яка більше ніж удвічі перевищує розмір аліментів у сумі 450 грн, які отримує позивач на утримання сина за попереднім рішенням суду, а відтак через стрімкі зміни суспільно-економічних процесів, матеріальне становище позивача погіршилось та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини.

Зазначені обставини, за приписами ст.. 192 СК України, судом були визначені як підстава для збільшення розміру аліментів, які стягувались з боржника на утримання дитини, шляхом зміни способу їх стягнення та визначення у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2019 року до досягнення ним повноліття.

З такими висновками суду в повній мірі не може погодитись апеляційний суд, оскільки вцілому правильно встановивши обставини справи та дійшовши вірного висновку щодо підставності вимог про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції невірно застосовав положення ч.2 ст. 182 СК України в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину у вигляді прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд, співмірно з обставинами справи повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведеною нормою закону встановлено два визначення мінімального розміру аліментів: мінімальний гарантований державою розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку платника аліментів.

Встановивши мінімальний розмір аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у вигляді прожиткового мінімуму, суд першої інстанції не взяв до уваги, що платник аліментів за даними трудової книжки не працює (а.с. 35,36), чим порушив положення наведеної вище норми закону про те, у такому випадку судом має бути встановлено мінімальний гарантований державою розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) відповідача для сплати ним мінімального рекомендованого розміру аліментів сторонами у справі не подано.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині визначення мінімального розміру аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом його визначення у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та справедливим, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги в частині визначення збільшеної суми аліментів лише у твердій грошовій сумі 1059 грн не можуть бути врахованими, оскільки зазначена сума є лише гарантованим мінімальним розміром аліментів, водночас визначення судом частки від заробітку платника аліментів здійснено в межах заявлених позовних вимог та приписів закону щодо необхідності забезпечення грошового утримання від батьків для належного гармонійного розвитку дитини.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що до складу його сім`ї входять сестра, племінники та його батьки, яким необхідна допомога, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки відповідачем не подано належних доказів того, що вони є членами його сім`ї, про розмір їх матеріального забезпечення та потреби у наданні матеріальної допомоги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року в частині визначення мінімального розміру аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінити, шляхом визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: