Номер провадження: 22-ц/813/3697/19
Номер справи місцевого суду: 521/8947/17
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого джерелом підвищеної небезпеки, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановленого під головуванням судді Мазун І.А. 10 грудня 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У червні 2017 року до суду першої інстанції звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого джерелом підвищеної небезпеки, та просила суд, згідно уточнень, стягнути з відповідача суму матеріального збитку, не покриту страховим відшкодуванням, у розмірі 132 380, 95 грн. та понесені судові витрати у розмірі 27 501,06 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26 жовтня 2016 року о 13.00 год. в м. Одесі по вул. В. Стуса, 1а, сталась ДТП за участю автомобіля МАЗ43704-222, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Вказані обставини встановлені постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 23 листопада 2016 року по справі № 521/19360/16-п, яка набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», яка здійснила страхову виплату на загальну суму 91 000 грн., чим частково була відшкодована матеріальна шкода, отримана внаслідок ушкодження належного їй транспортного засобу. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 02 листопада 2016 р. розмір матеріального збитку, завданого позивачу, склав 277 606, 62 грн. Позивачем для відновлювального ремонту свого автомобіля було придбано запчастини на суму 185 780 грн., а також понесено витрати на проведення відновлювальних робіт із заміни пошкоджених запчастин та ремонту автомобіля на суму 42 342 грн.

Згідно Висновку №18-2162 судової автотоварознавчої експертизи від 12 вересня 2018 р., вартість матеріального збитку становить 223 380, 95 грн. Сума матеріальної шкоди у розмірі, не покритої страховим відшкодуванням, склала 223 380, 95 - 91 000 = 132 380, 95 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріального збитку, не покриту страховим відшкодуванням, у розмірі 132 380 (сто тридцять дві тисячі триста вісімдесят) грн. 95 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 27 501 (двадцять сім тисяч п`ятсот одна) грн. 06 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано звіт автотоварознавчого дослідження від 02 листопада 2016 року, згідно з яким розмір відшкодування майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 , становить 277 606, 62 грн. та дорівнює його ринковій вартості, з урахуванням фізичного зносу, а вартість відновлюваного ремонту становить 361 282 грн.

Виходячи з положень п.п.30.1 ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», вказаний автомобіль є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість автомобілю, про що зазначено у вищевказаному дослідженні.

Оскільки позивач не визнала свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишила його собі, відчуживши згодом іншій особі, а ПрАТ Європейський страховий союз виплатило їй страхове відшкодування на загальну суму 91 000 грн., тобто відшкодувало заподіяну майнову шкоду в межах ліміту, встановленого п.9.2 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», то, на думку апелянта, правові підстави для стягнення відшкодування шкоди у розмірі 132 380, 95 грн. з відповідача, - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2016 року о 13.00 год. в м. Одесі по вул. В. Стуса, 1а, сталась ДТП за участю автомобіля МАЗ43704-222, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 (а.с. 10).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 05 грудня 2016 р. (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля марки HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 на час ДТП була ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 185).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до страхового полісу № АЕ/9729483, чинного на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» (а.с. 9).

Статтею 22.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ПрАТ «Європейський страховий союз» було виплачено суму страхового відшкодування в загальному розмірі 91 000 грн.

Вищезазначений розмір виплаченого страхового відшкодування сторонами не спростовується та не заперечується.

Відповідно до Висновку № 18-2162 від 12 вересня 2018 року судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 , встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HONDA ACCORD, 2007 року виготовлення, з урахуванням того, що складові частини, замінені під час фактичного проведення відновлювального ремонту, раніше були вживані (використовувалися на інших аналогічних колісних транспортних засобах), становить 223 380, 95 грн. (а.с. 166-178).

Таким чином, невідшкодованою залишилась сума матеріального збитку у розмірі 132 380, 95 грн., що становить різницю між сумою матеріального збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування (223380,95 грн. 91000 грн. = 132380,95 грн.).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню.

Крім того, позивачем документально підтверджено понесення судових витрат, а саме: сплачений судовий збір 1878,06 грн., сплачений судовий збір за подання клопотання про забезпечення позову в розмірі 320 грн., сплачене державне мито за реєстрацію об`єкта обтяження в розмірі 105 грн., витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 18850 грн., витрати на проведення судової експертизи в розмірі 5148 грн., що в загальному становить 27 501,06 грн. (копії квитанцій та розрахунків містяться в матеріалах справи), - які підлягали стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом не було враховано Звіт автотоварознавчого дослідження від 02 листопада 2016 року, згідно з яким розмір відшкодування майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 , становить 277 606, 62 грн. та дорівнює його ринковій вартості, з урахуванням фізичного зносу, а вартість відновлюваного ремонту становить 361 282 грн.

Виходячи з положень п.п.30.1 ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», вказаний автомобіль є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість автомобілю, про що зазначено у вищевказаному дослідженні.

Оскільки позивач не визнала свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишила його собі, відчуживши згодом іншій особі, а ПрАТ Європейський страховий союз виплатило їй страхове відшкодування на загальну суму 91 000 грн., тобто відшкодувало заподіяну майнову шкоду в межах ліміту, встановленого п.9.2 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», то, на думку апелянта, правові підстави для стягнення відшкодування шкоди у розмірі 132 380, 95 грн. з відповідача, - відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи представник відповідача неодноразово висловлював свою незгоду із Звітом автотоварознавчого дослідження від 02 листопада 2016 року, вказуючи, що даний Звіт містить певні недоліки, не відповідає основним критеріям, які вимагаються до таких висновків, та, з цих підстав, не може бути використаний судом в якості належного та допустимого доказу розміру матеріальних збитків, спричинених позивачу (а.с. 84, 85, 103).

На підставі викладеного, та враховуючи подане представником позивача клопотання про призначення автотоварознавчої судової експертизи, ухвалою суду першої інстанції від 17 травня 2018 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Вказана ухвала суду не була оскаржена в апеляційному порядку відповідачем.

Згідно Висновку № 18-2162 від 12 вересня 2018 року судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля HONDA ACCORD р/н НОМЕР_2 , встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HONDA ACCORD, 2007 року виготовлення, з урахуванням того, що складові частини, замінені під час фактичного проведення відновлювального ремонту, раніше були вживані (використовувалися на інших аналогічних колісних транспортних засобах), становить 223 380, 95 грн. (а.с. 166-178).

Колегія суддів враховує, що апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу того, що вказаний Висновок є необґрунтованим та його дані не могли бути враховані судом, у зв`язку із чим вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , вірно прийняв до уваги дані

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 27 вересня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе