Справа №167/1213/19
Провадження №2/167/328/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Ісакової Н.Ю.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 12.11.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, часто хворіє, йому встановлений діагноз «пілорозтиноз шлунка», проведено оперативне втручання, на його лікування постійно потрібні додаткові кошти. Зазначає, що відповідач здоровий, працездатний, отримує дохід від тимчасових заробіток в Республіці Польща, інших осіб на утриманні немає, а тому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

30.08.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов визнає частково. Зазначає, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при призначенні аліментів просить врахувати те, що він на даний час не працює, має нерегулярні заробітки за кордоном, підприємницькою діяльністю не займається. Проживає в батьківській хаті в смт.Дубище, Рожищенського району разом з хворою матір`ю пенсійного віку та здійснює за нею догляд, так як батько в 2014 році помер. Також з ними проживає його сестра на утриманні якої знаходиться хвора дочка, якій він також допомагає. Зазначає, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з сином, у зв`язку з чим відповідач звернувся у службу у справах дітей Рожищенської РДА щодо встановлення графіку побачень з сином. Кошти на утримання сина відповідач надає в середньому по 1 100 грн. щомісячно, перераховуючи на банківський рахунок, відкритий ним в банку на ім`я сина. Позивачем в позовній заяві не зазначено на які саме потреби дитини їй необхідні кошти в розмірі 3000 грн. щомісячно. Додана до матеріалів справи виписка з медичної картки сина стосується його перебування на стаціонарному лікуванні у 2016 році, а витрати на лікування в розумінні ст.185 СК України є додатковими витратами у яких зобов`язаний брати участь той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину. Просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що сторони з 12.11.2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дубищенською селищною радою, Рожищенського району, Волинської області, актовий запис №11, свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.3).

В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5) та перебуває на її утриманні, відповідач хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою, однак на даний час проживає окремо.

Згідно довідки Рожищенської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини встановлено, що дитина ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ №1 з діагнозом "Функціональні закрепи. Ацетономічний синдром" (а.с.54).

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені, зокрема, у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, стан здоров`я дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, постійного доходу немає, отримує дохід від тимчасових заробітків (а.с.55-56).

Також з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач на даний час проживає з хворою матір`ю пенсійного віку та здійснює за нею догляд (а.с.23-30).

При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд також виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2019 року Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень.

Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків.

Також з виписок з медичної картки ОСОБА_3 (а.с.9-12) судом встановлено, що дитина перебувала на лікуванні, однак жодних доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на лікування суду не надано. Крім того, лікування дитина проходила в 2012 році та 2016 роках.

А тому, з огляду на вище наведене, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, враховуючи матеріальне становище платника аліментів та матеріальне становище утримувача аліментів, стан здоров`я дитини, часткове визнання позову відповідачем і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання сина в твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 13, 77-81, 141, 258, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 03.10.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч