Справа № 553/938/19
Провадження № 2/545/831/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

при секретарі Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, посилаючись на те, що 15 січня 2003 року уклав шлюб з ОСОБА_2.

Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 12 липня 2018 року їхній шлюб було розірвано.

16 лютого 2002 року у ОСОБА_1 взяв в борг ОСОБА_7 кошти в сумі 37 000 гривень ( тридцять сім тисяч грн. ), зобов`язувався повернути борг до 31.12.2002 року, про, що була ним складена розписка.

В домовлений час повернення боргу, останній йому не повернув кошти і прохав ще почекати.

На неодноразові звернення до ОСОБА_7 з приводу повернення боргу, він прохав ще почекати.

Потім запропонував ОСОБА_1 розрахуватись за борг, земельною ділянкою яку йому виділили розпорядженням Полтавської райдержадміністрації від 17 лютого 2005 року №73 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,71 га, розташованої на землях Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

На підтвердження цієї домовленості також була написана розписка, згідно якої ОСОБА_7 , передає у власність ОСОБА_1 земельну ділянку яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

21 лютого 2008 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області договір куплі-продажу земельної ділянки площею 3,71га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району від 10.01.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 таким, що відбувся, тобто- дійсним.

Визнано цим, же рішенням за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія ПЛ № 221500 виданого 09.06.2005 року.

Відповідно до п.23 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Так як ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу з Відповідачкою, а саме 16 лютого 2002 року, дав у бог ОСОБА_7 свої особисті грошові кошти в суммі 37000 гривен, які він не повернув, але передав йому право власності в рахунок боргу земельну ділянку площею 3,71 га,яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, яка належала йому на праві приватної власності, відповідно до акту серія ПЛ № 221500 доданого 09.06.2005 року.

На яку за ним було визнано право власності рішенням Полтавського районного суду Полтавської області 21 лютого 2008 року.

Саме з цих підстав ОСОБА_1 звернувся до суду .

Прохав :Визнати земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, державний акт серія ЯЖ№ 359446 від 20.05.2008 року, особистою моєю власністю ОСОБА_1 , як придбану в період шлюбу але за особисті кошти.

Стягнути з Відповідачки судові витрати в сумі 8 000 гривен, та судовий збір в сумі 9605грн.00 коп., всього 17 605 грн. 00 коп.

Також до суду звернулась ОСОБА_14 з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому послаласт на те, що 15 січня 2003 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.06.2018 року по цивільній справі №553/2015/17 шлюб з відповідачем був розірваний та рішення набрало законної сили 12.08.2018 року, про що зроблена відповідна відмітка в установленому законодавством порядку.

За час знаходження у шлюбі ними було придбане майно,що є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до вимог ст.60 СК У країни,згідно якої кожна річ, набута за час шлюбу,є об`єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 СК України в разі поділу майна подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, тобто я обираю спосіб захисту свого цивільного права шляхом розподілу спільного майна подружжя в рівних частках.

До спільного майна подружжя ,що підлягає розподілу відповідно до ст.69 СК України відносяться:

1.Автомобіль ACURA MDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ,що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 був придбаний 21.08.2008 році на Ім`я відповідача ,тобто під час проживання у шлюбі і відноситься до спільної сумісної власності подружжя.

Вартість автомобіля на момент розподілу визначає відповідно до ринкової вартості транспортного засобу для автомобілів цього ж року випуску та аналогічної комплектації у розмірі 376 273 грн.(сайт auto. ria .com). Таким чином, при розподілі майна, за ОСОБА_2 необхідно признати право приватної власності на 1/2 транспортного засобу вартістю 188 136.50 грн.

10 січня 2007 року, під час знаходження у шлюбі, відповідач по справі уклав договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 3.71 га,яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2008 року по цивільній справі №2-412/2008 , яке набрало законної сили 01.03.2008 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 визнаний таким,що відбувся , тобто дійсним та визнано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_17

Право власності зафіксовано в державному акті Серії АЖ № 3594446 від 20.05.2008 року, на право власності на земельну ділянку площею 3.71 га ,який виданий ОСОБА_1 та визначений кадастровий номер :00:023:0012.

Вказати ринкову вартість без проведена судової експертизи можливості не має, тому визначає вартість для визначення розміру судового збору виходячи з наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №605 від 18.12.2018 року « Про внесення змін до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення». Згідно з вказаного додатку одиниця площі ріллі по Полтавській області складає 30 390,00 грн., таким чином вартість в грошовому виразі земельної ділянки складає 112 746.90 грн.( 3.7Іх 30 390 грн.)

Виходячи з рівності часток подружжя у майні,що є спільною сумісною власністю, її частка у спільному майні подружжя складає 1/2 ,що у грошовому виразі є 56 373.45 грн. і вона бажає,щоб за нею визнали право приватної власності на вказану частину.

Таким чином,підлягає розподілу у судовому порядку спільне сумісне майно подружжя,загальною вартістю 489 019.90 грн. , а 1/2 частина в грошовому виразі складає 244 509.95 грн., з якого розрахунку мною сплачується судовий збір у розмірі 1% розміром 2445 грн. Прохала:

припинити право спільної сумісної власності на спільне майно подружжя та визнати за нею- ОСОБА_2 ,

право приватної власності на:

Ѕ автомобіля ACURA MDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 188 136.50 грн.

1/2 земельної ділянки площею 3.71 га,яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:023:0012 та вартістю 56 373.45 грн.,а всього на суму 244 509.95 грн.

Стягнути з відповідача по справі на її користь судові витрати: судовий збір 2445 грн.; витрати на надання професійної правничої допомоги відповідно до акту виконаних робіт, при проведенні судових експертиз по цивільній справі вартість оплати їх проведення.

В судовому засіданні представник- ОСОБА_1 поданий ним позов підтримала в повному обсязі та прохала його задовольнити.

Позов ОСОБА_2 визнав частково , а саме не заперечувала щодо визнання права власності на Ѕ автомобіля ACURA MDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та заперечувала в повному обсязі щодо визнання права власності на Ѕ змельної ділянки площею 3.71 га,яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:023:0012 оскільки дана ділянка була придбана ОСОБА_1 за його особисті кошти і коли останній не перебував в шлюбі з ОСОБА_2 а перебував в офіційному шлюбі зі своєю першою дружиною.

В судовому засіданні ОСОБА_2 поданий нею позов підтримала в повному обсязі та прохала його задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала в повному обсязі. Вказала, що з позивачем почали спілкуватись з 1998 року а фактично з жовтня 2001 року почали проживати як сім`я і в них народилась спільна донька 15.01.2002 року. Проживали спільно до розлучення в 2008 році.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 вказавши на той факт , що згідно рішення Полтавського районного суду від 21 лютого 2008 року договір куплі-продажу земельної ділянки площею 3,71га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району від 10.01.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 таким, що відбувся, тобто- дійсним. Визнано цим, же рішенням за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія ПЛ № 221500 виданого 09.06.2005 року.

Тобто дане рішення постановлено в період перебування сторін за даною справою в шлюбі. Також вказав на ту обставину, що сторони на період передання коштів ОСОБА_1 свідку ОСОБА_7 як позику в 2002 році то сторони вже перебували в фактичних шлюбних відносинах і в них наявна спільна дитина, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників , свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 16 лютого 2002 року у ОСОБА_1 взяв в борг ОСОБА_7 кошти в сумі 37 000 гривень , які зобов`язувався повернути до 31.12.2002 року, про що була складена розписка. У визначений за домовленістю термін ОСОБА_7 кошти не повернув.

Не маючи коштів для повернення боргу ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_1 передати у власність належну йому земельну ділянку після виготовлення всіх правовстанавлюючих документів на неї.

Зазначена земельна ділянка була оформлена ОСОБА_7 в 2005році про що відповідно отримано державний акт на право власності серії ПЛ № 221500 виданого 09.06.2005 року.

Земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,71 га, розташована на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

На підтвердження цієї домовленості 10.01.2007 року також була написана розписка, згідно якої ОСОБА_7 , передав у власність ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

21 лютого 2008 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області договір куплі-продажу земельної ділянки площею 3,71га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району від 10.01.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 таким, що відбувся, тобто- дійсним.

Даним рішенням визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району і належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія ПЛ № 221500 виданого 09.06.2005 року.

15 січня 2003 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.06.2018 року по цивільній справі № 553/2015/17 шлюб між сторонами був розірваний та рішення набрало законної сили 12.08.2018 року.

За час знаходження у шлюбі подружжям було придбане майно,що є спільною сумісною власністю подружжя а саме автомобіль ACURA MDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ,що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 був придбаний 21.08.2008 році на Ім`я ОСОБА_1 Вартість автомобіля на момент розгляду справи в суді складає 376 273 грн., таким чином вартість на 1/2 транспортного засобу складає 188136грн.50 коп.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що в 2002 році його дружина працювала в конторі сільськогосподарського господарства в с.Супрунівка, Полтавського району. Оскільки їм потрібно було лікувати доньку то його дружина- ОСОБА_25 , попросила кошти у чоловіка як потім з`ясувалось ОСОБА_1 Всіма питаннями займалась дружина наскільки він пам`ятає розписку про отримання коштів в 2002 році писав особисто. Розписка була про отримання коштів в сумі 32000грн. які дружина отримала особисто і вони ці кошти потратили на лікування. Оскільки вони не могли повернути кошти то вирішили передати ОСОБА_1 належну їм земельну ділянку і він в 2007 році написав розписку про отримання від ОСОБА_1 кошти в сумі 37000грн. і передання йому належної земельної ділянки площею 3,71га., розташованої на території Супрунівської сільської ради . Навскільки пам`ятає тор розписку писав в 2007 році в банку де банк розташований вказати не зміг. При огляді в судовому засіданні копій розписок, які знаходяться в матеріалах цивільної справи, від 16.02.2002 року та 10.01.2007 року, підтвердив факт що це саме ті розписки про які він повідомляв в своїх показах.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 суду пояснила, що в 2002 році в них дуже захворіла донька яку потрібно було терміново оперувати. Працюючи в конторі сільськогосподарського господарства «Джерело» вона познайомилась з ОСОБА_1 , який погодився дати їм кошти в сумі 37000грн. Вона особисто написала розписку від імені чоловіка і вони поїхали в поле де працював її чоловік- ОСОБА_7 , в полі останній підписав розписку а вона отримала вказані кошти, які в подальшому були витрачені на лікування доньки. Оскільки вона з чоловіком не могли повернути взяті кошти то запропонували ОСОБА_1 взяти належну чоловіку земельну ділянку площею 3,71 га., розташовану на території Супрунівської сільської ради. Процес оформлення документів на земельну ділянку тривав довго і лише в 2007 році вони змогли передати земельну ділянку ОСОБА_1 її чоловік тоді їздив на суд де написав розписку про передання земельної ділянки . Зазначила , що кошти вони з чоловіком отримували лише один раз 16.02.2002 року в сумі 37000грн., які зобов`язувались повернути до 31.12.2002 року. Звернула увагу на те, що чоловік кошти взагалі не отримував оскільки в 2002 році вона, підписавши в нього розписку, сама отримала кошти.

При огляді в судовому засіданні копій розписок, які знаходяться в матеріалах цивільної справи, від 16.02.2002 року та 10.01.2007 року, підтвердила факт що це саме ті розписки про які вона повідомила в своїх показах.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_29 , показав, що він є рідним братом ОСОБА_2 Зазначив, що йому відомо, що з листопада 2001 року ОСОБА_1 та його сестра почали проживати як одна сім`я у його мами. Сестра на той момент не була в шлюбі а чі перебував ОСОБА_47 йому невідомо. 15.01.2002 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась спільна донька. Останні жили як подружжя та через деякий час переїхали жити від матері в АДРЕСА_1 Він-свідок часто бував в них в гостях бачив що спільно придбували мебель , їздили на відпочинок на море . За чиї кошти придбували мебель і їздили відпочивати йому не відому. Наскільки пам`ятає сторони шлюб зареєстрували в 2002 чи 2003 році.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_32 показала, що вона є дружиною рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_5 . З ОСОБА_2 перебуває в дружніх відносинах з дитинства і доводиться хрещеною матір`ю спільної доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2.- ОСОБА_48 , яка народилась в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наскільки пам`ятає 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати як одна сім`я у мами ОСОБА_2 . В той же час вона -свідок познайомилась з братом ОСОБА_2 і через деякий час

ОСОБА_2 на той момент не була в іншому шлюбі а чі перебував ОСОБА_47 їй невідомо. Останні жили як подружжя та через деякий час переїхали жити від матері в АДРЕСА_1 Вона-свідок часто бувала в них в гостях бачила, що спільно придбували мебель , їздили на відпочинок на море . За чиї кошти придбували мебель і їздили відпочивати їй не відому. Сторони шлюб зареєстрували в 2003 році.

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 1 ст.369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що перебувають у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до п.23 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 13.03.2019 року справа №369/3920/15-ц провадження №61-18527св18, суд звернув увагу, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного суду від 03.06.1999року №5-рп/99).

Відповідно до ст.. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Під час застосування положень статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають в фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правила зазначеної норми не поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 23.09.2015 року справа № 6-1026цс15 звернуто увагу на те, що під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю слід установити не тільки проживання сторін у справі , а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

За змістом наведених норм вбачається що правові наслідки встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без укладення шлюбу, та і встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі ст..74 СК України виключно з набранням законної сили рішенням суду , яким такі факти встановлені.

Що в даній справі відсутні відповідні позовні вимоги з боку ОСОБА_2 та не надано відповідного рішення суду яким такий факт встановлено.

Приймаючи рішення у справі, суд також враховує ту обставину , що допитані за клопотанням ОСОБА_2 свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_32 перебувають в дружніх та родинних відносин з останньою та повідомили суду , що їм невідомо за чиї кошти проживали спільно сторони по справі зокрема придбували мебель , їздили спільно на відпочинок а також за чиї кошти проводився ремонт в будинку по АДРЕСА_2 де сторони спільно проживали перебуваючи в шлюбі.

Також суд враховує свідчення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , які не перебуваючи в будь яких відносинах рудинних , дружніх чи не приязних зі сторонами дали послідовні покази, зокрема свідок ОСОБА_25 чітко та послідовно описала хід написання розписок та отримання коштів звернувши увагу суду , що кошти в сумі 37000 грн. були отримані ними від ОСОБА_1 один раз при написанні першої розписки 16.02.2002 року.

Оскільки право власності на земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, державний акт серія ЯЖ № 359446 від 20.05.2008 року ОСОБА_1 набув внаслідок передання її ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу за розпискою від 16.02.2002 року та грошові кошти останнім було передано до вступу у шлюбні відносини з ОСОБА_2 , а також під час перебування в 2002 році ОСОБА_1 в іншому шлюбі. З огляду на викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення оскільки кошти за які останнім була придбана земельна ділянка яка є предметом спору були власними коштами ОСОБА_49 та не могли бути спільним майном сторін за даною справою а тому позов ОСОБА_2 в цій частині відповідно не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що автомобіль ACURA МDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 придбане сторонами під час перебування у шлюбі (тобто є спільним майном подружжя), тому суд вважає правомірним виділення на користь ОСОБА_1 1/2 частини вище вказаного рухомого майна.

Судові витрати підлягають стягненню зі сторін пропорційно до задоволених позовних вимог згідно вимог ст..141 ЦПК України. Зокрема за позовними вимогами ОСОБА_1 підлягають до стягнення з ОСОБА_2 судові витрати понесені ним в повному обсязі. За позовом ОСОБА_2 підлягають до стягнення з ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі Ѕ від вартості автомобіля , що є предметом спору і в іншій частині судові витрати підлягають віднесенню за рахунок ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 3,319, 328,392, ЦК України, ст..57,60,69-71 СК України, ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати земельну ділянку площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, державний акт серія ЯЖ № 359446 від 20.05.2008 року, особистою власністю ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля ACURA МDX, легковий універсал, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 3,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, кадастровий номер :00:023:0012 - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 9605грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір: який складає 940грн.68 коп., сплаченого ОСОБА_2 при зверненні з позовом до суду, щодо позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля ACURA МDX.

Сплачений ОСОБА_2 судовий збір щодо інших позовних вимог: який складається зі збору щодо позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля ACURA МDX в сумі 940 грн68коп. , та 563грн. 74 коп. щодо визнання права власності на земельну ділянку віднести за рахунок ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення. В разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення віддруковане суддею власноручно та є оригіналом.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2019 року

Суддя: А.Г.Потетій