Справа № 652/792/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

при секретареві Миценко О.Г.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Високопілська селищна ради ОТГ про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 218, являється власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В даному домоволодінні є зареєстрований ОСОБА_2 який на той час проживав з моєю племінницею. З вересня 2018 року ОСОБА_2 виїхав з смт. Високопілля Високопільського району Херсонської області та, на даний час, фактичне місце проживання його невідоме. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, але значиться зареєстрованим, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, у зв`язку з чим порушуються права позивача на володіння та користування власністю. Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 та усунути перешкоди в користуванні майном.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити їх у судовому порядку, проти винесення заочного рішення не заперечувала, додатково пояснивши, що ОСОБА_2 з часу прописка, а саме з серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, оскільки поїхав на заробітки до Російської Федерації, його реєстрація в квартирі не дає змоги позивачу оформити субсидію на комунальні послуг, чим порушуються права позивача на володіння та користування власністю, просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення виклику відповідно до ст. 128 ч.11 ЦПК України, на офіційному веб-сайті судової влади України, з заявами про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позов не надав.

Представник Високопілської селищної ради ОТГ у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову позивача.

Зі згоди позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача та представника третьої соби, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що являється сусідкою позивача, відповідач ОСОБА_2 більше року в квартирі АДРЕСА_2 не проживає та не появляється, місце знаходження останнього не відоме.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що являється сусідкою позивача, відповідач ОСОБА_2 більше року в квартирі АДРЕСА_2 не проживає.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 11.07.2018 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купила двох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчено приватним нотаріусом Високопільського нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 326.

Із витягу з Державного реєстру правочинів від 11.07.2018 року номер витягу № 130471519 вбачається, що ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно домової книги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 з 31 серпня 2018 року.

Згідно довідки Високопільської селищної ради Херсонської області від 21.08.2019 року за № 1595 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_2 - племінник.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Конституцією України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 383 ,391, 405 ЦК України; ст.ст. 4, 12 ,13, 19, 141, 258-259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Високопілська селищна ради ОТГ про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Дамчук