Справа № 539/683/19
Провадження № 2/539/470/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарях Мирна Т.Ф., Карпенко Т.П.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи : Лубенська районна державна адміністрація, виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи : Лубенська районна державна адміністрація, виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини.

У позовній заяві вказував, що 27 квітня 2018 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 року від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5 . Шлюбне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Спільна донька ОСОБА_6 , 2018 р.н. проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідачкою ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_4 чиняться йому перешкоди у спілкуванні з донькою, внаслідок чого він фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні дитини. Зокрема, 02 листопада 2018 р. близько 10 год. 30 хв. він, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та представником ОСОБА_8 , за попереднім повідомленням про це відповідачки, приїхав до м. Лубни за адресою АДРЕСА_1 щоб побачитися з донькою. Він привіз своїй доньці і дружині подарунки, проте після неодноразових дзвінків двері будинку ніхто не відчинив. Крім того, 06.12.2018 р. він, дізнавшись, що відповідачка ОСОБА_3 разом з донькою ОСОБА_9 перебуватиме у місті Києві у зв`язку із навчанням у Києво-Могилянській академії, приїхав за місцезнаходженням даного навчального закладу, щоб поспілкуватись із своєю дитиною, або хоча б побачити її. В цей день, поки відповідачка займалась питаннями щодо свого навчання у Академії, донька ОСОБА_6 перебувала у автомобілі разом з її батьком ОСОБА_4 , внаслідок активних перешкоджань з боку відповідачки та погроз фізичної розправи з боку ОСОБА_4 він доньку не побачив. Внаслідок подібних перешкоджань востаннє він бачив свою доньку ОСОБА_10 21 липня 2018 року, і на даний час позбавлений можливості спілкуватися та брати участь у її вихованні, а тому він змушений звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки вважає, що його права, як батька, на сьогоднішній день є порушеними.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.06.2019 року, позивач прохав суд винести рішення, яким зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити спосіб його участі у вихованні доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за наступним графіком побачень: 1-ша та 3-тя субота місяця з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. в присутності матері дитини; 1-ша та 3-тя неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. в присутності матері дитини; день народження дитини з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. в присутності матері дитини.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, у якому відповідач прохала суд відмовити в позові. Заперечення проти позову обгрунтовувалися тим, що позивач має обов`язок утримувати дитину, однак ухиляється від цього, внаслідок чого має заборгованість зі сплати аліментів. Позивач не звертався до служби у справах дітей з приводу того, що йому чиняться перешкоди в вихованні дитини. ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, має залежність від наркотичних засобів, проходив курс лікування у психіатричній лікарні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, прохали його задовольнити, обгрунтовували позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві, пояснювали, що на даний час позивач вже немає боргу і по сплаті аліментів, однак докази щодо цього надати не можуть через закінчення строку для надання доказів по справі.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про відкладення справи, доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду не надав.

Представники третіх осіб : Лубенської районної державної адміністрації, виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи треті особи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку.

Таким чином, враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, доказів поважності причин їх неявки до суду надано не було, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, яка тривалий час з 18.02.2019 року перебуває в провадженні суду, строків розгляду справи, передбачених ст. 210 ЦПК України, те, що на даний час спливли надані судом строки для надання заяв по суті справи та передбачені ЦПК України строки для надання учасниками справи доказів по справі, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

При цьому, суд враховує, що підстав для вирішення питання щодо заочного розгляду справи не має, оскільки відповідачем подано відзив на позов, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши показання свідка та письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 141 Сімейного кодексу України батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Судом встановлено, що 27.04.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16.08.2018 року.

На даний час батьки проживають окремо, а дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач в судовому засіданні зазначив, що він бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров`я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачів.

Позивач неодноразово звертався до органів поліції щодо вчинення відповідачами перешкод у його спілкуванні з дитиною, що підтверджується висновком Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області по заяві ОСОБА_1 від 30.11.2018 року, листом Подільського управління ГУ НП в м. Києві від 26.12.2018 року.

Факт існування перешкод з боку відповідачів позивачу у спілкуванні з дитиною також підтверджується відеозаписами та аудіозаписами вказаних подій, які зафіксовані на дослідженому в судовому засіданні СД-Р диску.

Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв`язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок та спосіб участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні із нею.

До суду надано висновок органу опіки та піклування від 23.07.2019 року, відповідно до якого служба у справах дітей виконкому Лубенської міської ради визнає право батька та дитини на спілкування, але не може підтримати визначений порядок у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки зустрічі батька з дитиною у години та дні, які вказані в позові, не відповідають нормам комфорту для дитини однорічного віку, порушуватимуть порядок життя дитини однорічного віку. Вимога щодо спілкування дитини з батьком в день її народження порушує право дитини святкувати день народження у звичному колі сім`ї та друзів родини, з матір`ю та іншими родичами.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Судом також встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про доньку та любить її, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною,

Позивач ОСОБА_1 позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має постійне місце роботи у ФОП ОСОБА_13 , належні житлові умови, тому не існує підстав для обмеження батька у спілкуванні з дитиною.

Згідно довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні „Соціотерапія" №405215 від 11.10.2018 року ОСОБА_1 за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні з 01.03.2015 року по 16.04.2015 року, згідно листа ТМО „Психіатрія" у місті Києві №20138 від 22.04.2019 року.

Відповідно ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 28.03.2019 року та квитанції від 07.06.2019 року частину заборгованості зі сплати аліментів позивачем сплачено.

Згідно медичної довідки про проходження обов`язкових попередніх та періодичного психіатричних оглядів серія 2ААМ №473174 ОСОБА_1 на обліку не перебуває.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 , мати позивача, зазначила, що її син та ОСОБА_3 жили добре. Їй хотілось, що б у них була родина. В гості до них приїздили батьки ОСОБА_3 , вони також порядні люди. Її син завжди ставився добре як до дружини, так і до своєї дитини. Дитина має право на те, щоб рости в любові батьків і щоб у неї був батько. ОСОБА_1 ніколи не застосовував до дружини та дитини насильство, вони жили добре. Вони висилали на утримання дитини грошові кошти ОСОБА_3 , однак вона їх не отримувала, і кошти повертались, а тому борг по аліментах таким чином був утворений штучно. Вони приїздили до дитини завжди з подарунками, однак ніхто їх не прийняв, через цю ситуацію син дуже хвилюється. Після припинення спільного проживання її сина та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно перешкоджали її сину у спілкуванні з власною дитиною, ОСОБА_4 сказав йому більше не дзвонити і якщо хочуть, то нехай ідуть до суду.

Належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали реалізацію права батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачами не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Суд виходить також і з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини.

Слід зазначити, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини, проживання позивача, якому визначено спосіб участі у вихованні дитини, у іншому населеному пункті, відносини між сторонами у справі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд, на підставі вищенаведеного, виходячи з принципу рівності прав батьків у вихованні дитини, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити частково, зобов`язавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за наступним графіком побачень : 1-ша та 3-тя субота місяця з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. в присутності матері дитини ОСОБА_3 ; 1-ша та 3-тя неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. в присутності матері дитини ОСОБА_3 .

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому, при визначенні конкретного часу побачень батька із дитиною, суд враховує вік дитини, проживання батька дитини на значній відстані від місця проживання дитини, висновок служби в справах дітей, те, що визначена позивачем у позовних вимогах значна тривалість побачень може порушувати розпорядок життя дитини з огляду на її вік, а вимога щодо спілкування в день народження дитини, може порушувати право дитини святкувати дано свято у звичному для себе колі оточуючих та обстановці і в місці, яку і де відповідно забезпечують дитині ті особи, які із нею проживають з урахуванням планування даного заходу в інтересах дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_1 , інші дані не відомі), треті особи Лубенська районна державна адміністрація (місце знаходження м. Лубни, пл. академіка О. Бекетова, 19, Полтавської області, ), виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області (місце знаходження м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33, Полтавської області, ) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за наступним графіком побачень :

- 1-ша та 3-тя субота місяця з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. в присутності матері дитини ОСОБА_3 ;

- 1-ша та 3-тя неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. в присутності матері дитини ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 15.10.2019 року.

Суддя Ю.А. Іващенко