ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

4 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 642/9717/14-ц

Провадження № 22-ц/818/2939/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Коваленко І.П.,

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року у складі судді Вікторова В.В.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, після уточнення якого у липні 2017 року (т.2 а.с. 68-69) просила поділити житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. "Б", льох літ "Г", літня кухня літ. "Д", сарай літ. "Ж", гараж літ. "З", льох літ. "К", вбиральня літ. "Л", душ літ. "М", вбиральня літ. "Н", споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ, та: виділити ОСОБА_1 і визнати за нею права власності на приміщення № 2-3, 2-4, 2-5, 2,6 загальною площею 33,2 кв. м. у житловій прибудові літ. "А1-1", а також надвірні споруди: гараж літ. "3"; 1/2 зливної ями літ. "№ 8", що складає 19/100 частки, із присудженням їй грошової компенсації у розмірі 34 957 грн, яку необхідно виплатити ОСОБА_2 ; виділити ОСОБА_3 та визнати за нею права власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв.м. у житловій будівлі літ. "А-1", а також надвірні споруди: тамбур літ. "а", ґанок літ. "а1", літня кухня літ. "Д", тамбур літ. "д", ґанок літ. "д1", сарай літ. "Ж"; льох літ. "К", душ літ. "М", вбиральня літ. "Н"; огорожа літ. "№ 1", хвіртка літ. "№ 3"; огорожа літ. "№ 4"; огорожа літ. "№ 5"; замощення літ. "І", що складає 53/100 частки; виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 31,5 кв.м. у житловій прибудові літ. "А1-1", а також надвірні споруди: тамбур літ. "а6"; сарай літ. "Б"; льох літ. "Г"; 1/2 зливної ями літ. "№ 8", що складає 28/100 частки;. Просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, літ. "Б", льох літ "Г", літня кухня літ. "Д", сарай літ. "Ж", гараж літ. "З", льох літ. "К", вбиральня літ. "Л", душ літ. "М", вбиральня літ. "Н", споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак між ними відсутня домовленість щодо поділу будинку. Позивач не заперечувала щодо права ОСОБА_3 на приміщення, які вона фактично займає.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із зустрічним позовом, після збільшення вимог якого у січні 2016 року (т.1 а.с. 220-223) просив поділити житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», льох літ. «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ, та: виділити ОСОБА_2 і визнати за ним право власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 45,8 кв.м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а6»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8»; виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв.м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І». Жейковій Н. М. позивач за зустрічним позовом просив виділити та визнати за нею право власності на приміщення № 2-4, 2-5 загальною площею 18,9 кв.м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ. «3»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», із присудженням їй грошової компенсації у розмірі 87 042 грн. Просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ; судові витрати розподілити порівну між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Зустрічний позов обгрунтовано відсутністю домовленості співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо поділу будинку. Не заперечував щодо прав ОСОБА_3 на приміщення спірного будинку загальною площею 52,8 кв. м. та відповідну частину господарських будівель відповідно до фактичного користування, просив поділити спірний будинок шляхом задоволення зустрічного позову. Також посилався на те, що окрім ОСОБА_2 у спірному будинку прописані та проживають його дружина ОСОБА_4 , його син ОСОБА_5 зі своєю дружиною ОСОБА_6 та їх малолітньою донькою ОСОБА_7 , 2010 року народження. ОСОБА_1 в будинку не проживає і забезпечена іншою житловою площею.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Поділено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 45,8 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а6 »; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 87 042 грн.

Виділено ОСОБА_3 та визнано за нею право власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв. м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1 », літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1 », сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І», розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на приміщення № 2-4, 2-5 загальною площею 18,9 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ. «3»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 122,3 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ.

В інший частині позову ОСОБА_1 відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 907 грн 88 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. (т.2 а.с. 78-83).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний житловий будинок слід поділити між співвласниками за третім варіантом, запропонованим експертом у висновку від 30 листопада 2015 року № 7777. Перший варіант був не прийнятий судом, оскільки він суперечив вимогам 3.8 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041, якою встановлено, що розрахунок розміру часток у спільній власності на вбудовані приміщення в житлових будинках та приміщення в громадських будинках провадиться пропорційно до загальної площі приміщень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обраний судом варіант поділу житлового будинку є нерозумним, несправедливим та необґрунтованим через те, що їй було виділено дві кімнати без комунікацій та можливості їх облаштування. ОСОБА_2 отримав при цьому житлову площу з комунікаціями. Розмір присудженої ОСОБА_1 компенсації не дасть їй змогу облаштувати житло так, щоб воно стало придатним для життя, забезпечити себе комунікаціями.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 6 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року змінено. Задоволено частково первісний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Житловий будинок літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 поділено за першим варіантом додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2015 № 7777.

У власність ОСОБА_1 виділено на належну їй 1/4 частку у праві власності приміщення № 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 33,2 кв.м. у житловій прибудові літ. "А1-1", а також надвірні споруди: гараж літ «3», 1/2 зливної ями літ. "№ 8", що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що менше, за її частку в грошовому виразі та становить 19/100 часток домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_3 на належну їй 1/2 частку у праві власності приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв.м. у житловій будівлі літ. "А-1", а також надвірні споруди: тамбур, літ. "а", ґанок літ. "а1", літня кухня літ. "Д", тамбур літ. "д", ґанок літ. "д1", сарай літ. "Ж"; льох літ. "К", душ літ. "М", вбиральня літ. "Н"; огорожа літ. "№ 1", хвіртка літ. "№ 3"; огорожа літ. "№ 4"; огорожа літ. "№ 5"; замощення літ. "І", розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що більше за її частку в грошовому виразі та становить 53/100 часток домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частку у праві власності приміщення № НОМЕР_1 , у жилому АДРЕСА_2 , приміщення 2-1, 2-7 у житловій прибудові літ. "А1-1", приміщення 2-8, 2-9 у прибудові а-5, загальною площею 31,5 кв.м. а також надвірні споруди: тамбур літ. "а-6"; сарай літ. "Б"; льох літ. "Г"; 1/2 зливної ями "№ 8", розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що більше за його частку в грошовому виразі та становить 28/100 часток домоволодіння.

Перерозподілено ідеальні частки, визначивши частку ОСОБА_1 - 19/100 замість 1/4, частку ОСОБА_3 - 53/100 замість 1/2, частку ОСОБА_2 - 28/100 замість 1/4.

Для здійснення запропонованого варіанту розділу житлового будинку ОСОБА_1 вирішено здійснити наступні переобладнання: у зовнішній стіні приміщення 2-5 демонтувати віконний блок, віконний проріз розширити, встановити подвійний дверний блок або добудувати тамбур глибиною не менше 1,5м, встановивши одинарні блоки; в перегородках між приміщеннями 2-1 та 2-3, 2-7 та 2-3, 2-3 та 2-4 демонтувати дверні блоки, закласти прорізи; між приміщеннями 2-3 та 2-6 демонтувати перегородку, влаштувати першу перегородку з дверним блоком, в приміщенні 2-3 улаштувати другу перегородку з дверним блоком, улаштувавши приміщення: кухні площею 7,1 кв.м; вбиральні площею 1,2 кв.м; ванни площею 6,0 кв.м.

Для виконання переобладнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішено забезпечити доступ до вводу газопостачання в будинок для можливості улаштування трубопроводу газопостачання до квартири АДРЕСА_3 та до існуючої вигрібної ями АДРЕСА_4 для можливості під`єднання трубопроводу водовідведення від квартири №3.

ОСОБА_1 зобов`язано в перегородках між приміщеннями 2-6 та 2-5, 2-1 та 2-7 улаштувати дверні прорізи встановити дверні блоки. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вирішено улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир. Розподіл горищного приміщення вирішено робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки, з улаштуванням окремих лазів на горище.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 34 957 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 1 152 грн 5 коп. (т.2 а.с. 137-143).

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що обраний районним судом третій варіант поділу будинку є несправедливим, нерозумним та неприйнятним, оскільки за цим варіантом відбувається найбільший серед чотирьох запропонованих варіантів відступ від ідеальних часток співвласників, а приміщення розподіляються таким чином, що для одного із співвласників унеможливлюється облаштування у будинку ванної кімнати, санвузлу та кухні. За першим же варіантом, відступ від ідеальних часток є найменшим із запропонованих, існує можливість для обох співвласників облаштувати побутові приміщення.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року скасовано в частині розміру грошової компенсації, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року залишено без змін.

Верховний Суд погодився із обраним апеляційним судом варіантом поділу житлового будинку. Однак зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував перерозподілу часток співвласників при виділі часток будинку в натурі, а саме: ОСОБА_1 виділено в натурі 19/100 часток будинку замість 1 АДРЕСА_5 4, ОСОБА_2 28/100 замість 1/4, ОСОБА_3 53/100 замість 1/2, збільшивши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частку домоволодіння та як слідство неправильно вирішив питання щодо розміру грошової компенсації за зменшення частин співвласника ОСОБА_1 саме не встановив належним чином кому і за рахунок кого, з співвласників насправді має бути присуджені компенсації за зменшення його частки і в якому розмірі.

Після перегляду справи Верховним Судом апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає розгляду тільки в частині стягнення компенсації за зменшення її частини як співвласника у спірному будинку.

В судове засідання 4 жовтня 2019 року сторони не з`явилися, надійшла заява від ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги в зазначеній частині та закриття апеляційного провадження. В заяві позивач повідомила суд про усвідомлення нею наслідків таких процесуальних дій.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи та обговоривши подану заяву, дійшла висновку, що заява про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження (ч.4 ст. 364 ЦПК України).

Згідно з частиною 5 статті 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було відкрите, цивільна справа за вказаною апеляційною скаргою призначена до розгляду, тобто апеляційне провадження не закінчене.

З огляду на відповідність поданої заяви про відмову від апеляційної скарги вимогам чинного законодавства, відсутність обставин, передбачених ч.5 ст.206 ЦПК України, зокрема, відомостей про те, що відмова від скарги та закриття провадження суперечить інтересам ОСОБА_1 , а також відсутність інших скарг осіб, які приєдналися до апеляційної скарги відповідно до статті 364 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 362 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Керуючись ст.13, п.1 ч.1, ч.2 ст. 362, ч. 4,5 ст. 364, ст.389 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 4 жовтня 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

І.П.Коваленко