Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1134/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Парій І.О.

з участю: секретаря - Товт Т.В.

представника позивача - ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Миколаївка цивільну справу за позовом (уточненим) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявились.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились. ОСОБА_2 надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності. Крім того представник відповідача звернувся до суд з заявою в якій просить відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності.

Миколаївський районний суд з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_5 , які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та виклали свою думку щодо позовних вимог у попередніх судових засіданнях.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 20 серпня 2010 року ОСОБА_2 запропонувала йому взяти в оренду належну їй земельну ділянку площею 6,17 га, і виплатити наперед орендну плату в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. З запропонованим він погодився. Крім того між ним та ОСОБА_2 була домовленість протягом 30 днів укласти договір оренди. 26 серпня 2010 року він передав ОСОБА_2 , під розписку, кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. Однак до цього часу договір оренди між ними не укладено, а зазначеною земельною ділянкою користується ОСОБА_2 , тому вважає що виплачені ним кошти ОСОБА_2 були виплачені ним безпідставно та підлягають поверненню.

Вислухавши представника позивача,вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №097207 виданого Миколаївською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕК №236384 від 15 червня 2002 року, посвідченого завідуючою Любашівської державної нотаріальної контори Котюжинською М.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1087 є власником земельної ділянки площею 6.17 га., котра розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.9).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в серпні 2010 року запропонувала ОСОБА_1 взяти її земельну ділянку площею 6,17 га., яка знаходиться на території Новепетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області в оренду, нащо той погодився.

26 серпня 2010 року ОСОБА_2 надала позивачу ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів за користування земельною ділянкою терміном на 49 років (а.с.4).

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 від 26 серпня 2010 року, завіреної секретарем виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області « Я, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 03.03.1997 року, отримала кошти в сумі - 100 (сто) тисяч грн. від гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт НОМЕР_3 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 29.09.2001 року, за користування зем. ділянкою згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І- ОД № 097207 виданого 21.09.2004 року терміном на 49 (сорок дев`ять) років, в чому і підписуюсь: ОСОБА_2 » (а.с.4).

У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно.

Суд вважає, що можливо стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В своїй уточненій позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він при користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 поніс певні затрати взявши в оренду трактор (а.с.59-61).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не може прийняти до уваги ствердження позивач ОСОБА_1 про те, що він зазнав моральної шкоди під час користування земельною ділянкою ОСОБА_2 , в зв`язку з взяттям в оренду трактора марки «Case МХ 310» для обробітку зазначеної ділянки, оскільки ОСОБА_1 має і інші земельні ділянки та обробивши земельну ділянку мав дохід.

Інших підстав та доказів про спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_1 суду не надав.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини укладення сторонами угоди суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача інфляційних витрат немає.

Таким чином суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. В решті позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 77,81, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, а в решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя: І.О.Парій