справа № 278/2346/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Спрямованим позовом ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 2 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2 000 гривень, щомісячно.

В обґрунтування позову вказала, що відповідач допомагає матеріально дитині, однак такої допомоги не вистачає для гармонійного розвитку дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову в частині визначеного позивачем розміру аліментів та просив стягувати з нього аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини та на утримання позивача в розмірі 2 000 гривень, щомісячно.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

29.04.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №635 (а.с. 4).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Сторони проживають окремо, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, однак, як зазначає в позові заявник, такої допомоги не вистачає для гармонійного розвитку дитини.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального та процесуального законів.

Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків та закріплюється в сімейному законодавстві.

Згідно положень п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання дружини з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, її фактичні обставини та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, відповідач, як батько спільної з позивачем дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від вказаного обов`язку, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Заявлений розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, суд вважає необґрунтованим, недоведеним позивачем та таким, що має бути зменшений.

Крім цього, частковому задоволенню підлягає і позовна вимога про стягнення аліментів на утримання позивача, однак заявлений останньою розмір таких аліментів в сумі 2 000 гривень суд також вважає необґрунтованим, недоведеним позивачем та таким, що має бути зменшений.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано у АДРЕСА_1 , податковий код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстроване у АДРЕСА_1 ) на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 6 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь та на утримання ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 6 вересня 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути з відповідача на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян