Справа № 459/2828/18 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2713/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтовувала тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.03.2015 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 400,00 грн щомісячно. Зазначала, що цих коштів не вистачає для забезпечення дитини усім необхідним. Вказувала, що відповідач працює на вантажних перевезеннях, на утриманні інших дітей немає, тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, а саме: 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, просила задовольнити позов.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 травня 2019 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31.10.2014.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень в місяць, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Припинено нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 31.10.2014 року у справі №459/4176/14-ц та відкликати такий з дня набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що на даний момент відповідач є безробітний та перебуває на фінансовому утриманні дружини ОСОБА_4 , у нього відсутня нерухомість та кошти у банківських установах, а відтак він не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім цього посилається на те, що ним додатково здійснюються покупки речей та продуктів харчування для сина. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі з 18.04.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.10.2014 у справі № 459/4176/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, вирішено стягувати з ОСОБА_1 , на користь на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі 400,00 грн щомісячно з індексацією відповідно до закону, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18.09.2014 до його повноліття (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком вікoм вiд 6 дo 18 рокiв: з 01 січня 2019 - 2027 грн., з 01 липня - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач працездатний, у нього не погіршилося матеріальне становище та відсутні на утриманні інші особи, прийшов до правильного висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.10.2014 слід змінити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 1 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до його повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження розміру його доходів та неможливості сплати ним аліментів у визначеному судом розмірі.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 09.10.2019

Головуючий

Судді