Справа № 157/298/19 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/788/19 Категорія: 60 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Здрилюк О.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зняття арешту з майна за апеляційною скаргою представника відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Савчука Олександра Григорійовича на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 травня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У лютому позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 лютого 2010 року постановою державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу ДВС Мацюха Д.Ю. ВП №17625517 було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-2011/2009 про стягнення з неї в користь ПАТ КБ «Надра» 328 876,66 грн. боргу. Крім того, постановою того ж державного виконавця ВП №31266231 від 15 лютого 2012 року було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-2011/2009 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Надра» 328 876,66 грн. боргу.

26 червня 2012 року державним виконавцем Ковельського міськрайонного відділу ДВС Мацюхом Д.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №17625517 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а 30 грудня 2015 року цим же державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №31266231 також на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказують, що на даний час будь-яких невиконаних зобов`язань перед Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби та державою в позивачів немає, що підтверджується витягами з автоматизованої системи виконавчого провадження. 08 лютого 2019 року у відповідь на заяву позивачів від ЦНАП м. Ковель було надано Інформаційну довідку №155576891, де зазначено, що на все належне їм нерухоме майно накладено арешт.

Враховуючи наведене, позивачі зазначають, що оскільки відкритих виконавчих проваджень у Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відносно них немає і вказані арешти не забезпечують виконання по жодному з проваджень, то арешт на все нерухоме майно не несе жодних юридичних наслідків та не має сенсу.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять суд зняти арешт з усього належного їм нерухомого майна, накладений постановами державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. ВП №17625517 від 25 лютого 2010 року, ВП №31266231 від 15 лютого 2012 року у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876,66 грн. боргу.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 травня 2019 року позов задоволено повністю.

Ухвалено скасувати арешт майна ОСОБА_1 , накладений постановою головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника від 25 лютого 2010 року у виконавчому провадженні № 17625517, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876 (триста двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 66 копійок боргу.

Скасувати арешт майна ОСОБА_2 , накладений постановою головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 лютого 2012 року у виконавчому провадженні №31266231, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876 (триста двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 66 копійок боргу.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 , покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі вказують, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просять судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 10 год. 07 жовтня 2019 року, не з`явились. Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог статті 372 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог статті 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Разом з тим, 8 жовтня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке підлягає залишенню без розгляду, оскільки подано після закінчення процесуального строку визначеного ч. 7 ст. 212 ЦПК України та після розгляду справи судом.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а провадження у справі - закриттю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2009 року в цивільній справі № 2-2011/09 з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» стягнено в солідарному порядку 328 876,66 грн. боргу (а.с. 81). На виконання рішення суду 15 лютого 2010 року був виданий виконавчий лист № 2-2011/2009.

На підставі вказаного вище виконавчого листа постановою головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. від 25 лютого 2010 року було відкрито виконавче провадження за № 17625517, якою також було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 . Крім того, згідно з постановою цього ж державного виконавця від 15 лютого 2012 року було відкрито виконавче провадження № 31266231 та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження. Наведене підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження від 15 квітня 2019 року.

Разом із тим, із цього ж витягу з АСВП та інформації, наданої Ковельським МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області 15 квітня 2019 року, встановлено, що вказані вище виконавчі провадження завершені на підставі постанов головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 червня 2012 року та від 30 грудня 2014 року відповідно, винесених на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Станом на 15 квітня 2019 року матеріали виконавчого провадження знищені (а.с. 87-90). Питання про зняття арешту з майна не вирішувалося.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз?яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (який кореспондується з розділом VII ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18).

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

В даній справі, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що на теперішній час відсутнє відкрите виконавче провадження щодо стягнення з них на користь відповідача ПАТ КБ «Надра» заборгованості, однак арешт з майна позивачів до теперішнього часу не знято, у зв`язку з чим, вони не мають можливості вільно реалізовувати своє право власності щодо свого майна. Посилаючись на ст. 317, 319 ЦК України, якими передбачено право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, вважають, що мають право на зняття арешту з належного їм майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Отже, оскільки встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є боржниками у справі про стягнення заборгованості, й арешт накладено державним виконавцем на їх майно в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту їх майнових прав як сторони виконавчого провадження шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Указане залишилося поза увагою місцевого суду, який, не дослідивши порядку вирішення порушеного питання, помилково розглянув справу в порядку загального позовного провадження, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства(загального позовного провадження).

При цьому, колегія суддів, вважає за необхідне роз`яснити позивачам їх право на судовий захист у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 268, 367, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377, 381 - 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Савчука Олександра Григорійовича задовольнити частково.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 травня 2019 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді