ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2345/18 Номер провадження 22-ц/814/2562/19Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача) Карпушина Г.Л.; суддів: Панченко О.О., Триголова В.М., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 липня 2019 року (ухвалене суддею Кіндяк І.С., відомості щодо дати виготовлення повного тексту судового рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства відповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання батьківства, в якому прохала суд встановити, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства відповідача задоволено у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключено відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини та внесено відомості до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рівними частинами понесені судові витрати по розгляду справи у розмірі 8481, 62 грн.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рівними частинами понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 704,80 гр.

З даним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Павелко Руслан Сергійович та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 липня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, а також не надано їм належну правову оцінку.

Зокрема зазначає, що позовна заява підписана та подана до суду особою, в якої відсутні повноваження на ведення справи, зокрема подачі позову. Вказує, що позивачами не зазначений спосіб усунення порушення їх прав відповідачем, з огляду на запис в свідоцтві про народження дитини про батька позивача-2. Посилається на те, що позивачами невірно обрано спосіб захисту права або інтересів, оскільки в даному випадку з позовною вимогою про виключення запису про ОСОБА_3 як батька з актового запису про народження дитини, мав звернутися як позивач лише ОСОБА_3 , який в момент реєстрації себе батьком дитини достеменно знав, що він є батьком дитини, а відповідачем мала бути ОСОБА_2 (мати дитини). Однак, суд першої інстанції на дані факти не звернув уваги та не надав їм належної правової оцінки, а також не залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони по справі та інші особи будучи чином повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

При цьому колегія суддів не знайшла підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки воно не було належним чином мотивовано та підтверджене належними доказами ( при можливості завчасно подати відповідне клопотання до суду, надано лише електроні копії, які не засвідчені належним чином). Взято до уваги також той факт, що сам відповідач не дивлячись на хворобу клопотань до суду не подавав.

На момент розгляду справи до суду не повернулися підтвердження про вручення позивачам та їх представнику судових повісток, а відповідно до витягу з реєстру поштових відправлень, маються дані, що останні їх не отримали з суб`єктивних причин.

Беручи до уваги той факт, що вказані особи: завчасно були повідомлені про оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції; отримали копію рішення суду апеляційної інстанції про відкриття провадження по справі та копії апеляційної скарги, тобто мали змогу висловити свою позицію з приводу поданої апеляції та рішення суду, та скористатися іншими процесуальними правами. Маючи обов`язок по повідомленню суду про зміну (відсутність) свого місця проживання, позивачі не забезпечили його виконання, що створило перешкоди для вжитих судом заходів про повідомлення їх про дату і час розгляду справи, зважаючи на те останні (при наявній інформації про розгляд справи в апеляційні інстанції), на виконання принципу добросовісності, мали змогу самостійно на сайті суду отримати дані про місце і час слухання справи, колегія суддів, вважає їх належно повідомленими, та відповідно можливим розгляд справи за таких обставин.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року до Полтавського районного суду Полтавської області подана позовна заява про визнання батьківства відповідача ОСОБА_1 Позивачами в даній позовній заяві вказані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , але підписів останніх вона не містить. Позов підписаний і поданий ФОП ОСОБА_7 , між якою та позивачами мається договір про надання юридичних послуг, який не містить положень, які б вказували на надання ОСОБА_7 повноважень щодо підпису від імені позивачів будь-яких документів, та подачі позову до суду. В подальшому під час розгляду справи по суті позивачі інших позовних заяв не подавали, поданий ОСОБА_7 позов не уточнювали та не доповнювали.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи .

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача додається довіреність чи інший документ, що підтверджує, повноваження представника позивача.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Відповідно до частини першої та другої статті 60 ЦПК України передбачено, що можливість бути представником у суді мають адвокат або законний представник (стаття 59 ЦПК України); під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу.

Однак, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2018 року дану справу не віднесено до категорії малозначної. Не являється вона малозначною і виходячи зі змісту позовних вимог, та їх значення для сторін і дитини.

Згідно п. 11 Розділу XV Перехідні положення Конституції України представництво виключно адвокатом в суді першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи можуть бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З аналізу наведених норм ЦПК України вбачається, що представник, через якого має право здійснювати свою участь сторона - є самостійним учасником процесу, який по суті наділений такими ж повноваженнями, як і особа, яку він представляє, саме тому довіритель у спеціально виданій йому довіреності визначає для представника обсяг повноважень, які останній має право здійснювати для представництва у будь-якому органі від імені довірителя. До того ж довіритель має право обмежити чи розширити коло повноважень представника та надати йому право на вчинення окремих процесуальних дій, які належать до спеціальних прав сторони.

Тобто єдиною підставою для підтвердження у представника обсягу повноважень, наданих йому довірителем є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням кола повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя.

Дослідження матеріалів справи встановлено, що документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_7 , як представника позивачів під час розгляду даної справи в суді, в тому числі повноваження на подачу і підпис позову, в матеріалах справи відсутні. Із вищенаведеного випливає, що позов із імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поданий та підписаний особою, яка не мала повноважень на ведення справи.

Одночасно колегією суддів, взято до уваги той факт, що відповідно до вимог чинного законодавство предметом даного позову є особисті немайнові права позивачів, які відповідно до положень ст. 272 ЦК України та ст. 18 СК України, мають здійснюватися фізичними особами самостійно, а їх захист в суді проводитися за їх безпосереднім зверненням.

Вказані положення закону на думку колегії суддів, додатково вказує на відсутність повноважень у будь-якого представника на звернення до суду з позовами про захист сімейних прав.

Відповідно до п. 2, п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів осіб у випадках не передбачених законом, розгляду не підлягають. У разі надходження такого звернення суддя повертає заяву на підставі п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, а якщо такий характер звернення встановлено у попередньому судовому засіданні або під час судового розгляду суд залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції ЦПК від 18.03.2004 року).

Суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства, не перевірив відповідність змісту та форми поданої заяви вимогам закону, а також наявність у особи, яка подала та підписала позовну заяву, відповідних повноважень, та розглянув справу по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенню позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовна заява залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 257, 367, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України:

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 липня 2019 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства відповідача залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя : ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ О.О. Панченко _________________ В.М. Триголов