ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/263/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Синиця Л. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Храпка В.Д,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Фермерського господарства «Фірма «КСВ» на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 07 травня 2019 року у справі за позовом Фермерського господарства «Фірма «КСВ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В мотивування своїх позовних вимог вказував, що 25 серпня 2008 ркоу між ФГ «Фірма КСВ», як орендарем, та ОСОБА_1 , як орендодавцем, було укладено договір оренди землі земельної ділянки загальною площею 1,65 га, яка знаходиться в адмінмежах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Даний договір було укладено строком на 10 років та 14.01.2009 року зареєстровано у Городищенському районному відділі №5 ДП «Центру ДЗК».

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.01.2018 року за №110663618, 13 листопада 2017 року приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. було зареєстровано договір оренди землі від 29.06.2017 року (земельної ділянки загальною площею 1,5846 га) укладений між відповідачами у справі строком на 7 років.

Таким чином, починаючи із 13.11.2017 року ОСОБА_1 є орендодавцем двох земельних ділянок, які складають, згідно договору оренди землі від 25.08.2008 року, єдину земельну ділянку загальною площею 1,65 га, яка з серпня 2008 року орендується ФГ «Фірма КСВ». З огляду на вказане, земельна ділянка площею 1,5846 га (кадастровий номер :02:001:0520) орендується ТОВ «НВФ «Урожай», а решта 0,0743 га (кадастровий номер :02:001:1227) залишилось в оренді ФГ «Фірма КСВ».

Як видно із зазначеного, між ОСОБА_1 та ТОВ «НВФ «Урожай» був укладений спірний договір під час дії договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного між ФГ «Фірма КСВ» та ОСОБА_1 , а відтак були порушені права позивача на володіння та користування землею на умовах договору оренди та переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. Таким чином ФГ «Фірма КСВ» хоч і не є стороною спірного договору, проте як орендар цієї ж земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору.

На підставі викладеного ФГ «Фірма КСВ» просило суд визнати недійсним договір оренди землі площею 1,5846 га, кадастровий номер :02:001:0520, укладений 29 червня 2017 року між ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» та ОСОБА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б., №38151185 від 15 листопада 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте про реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 за ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай».

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 травня 2019 року клопотання представника відповідача ТОВ «НВФ «Урожай» Ізрядченко Д.М. задоволено, провадження у цивільній справі за позовною заявою Фермерського господарства «Фірма «КСВ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень закрито.

Повернуто ФГ «Фірма «КСВ» сплачений судовий збір у розмірі 3524 грн на підставі платіжного доручення №98 від 05.02.2018 року.

Ухвала суду мотивована тим, що після звернення з позовом до суду, відповідачі врегулювали спір, припинивши дію спірного договору оренди землі шляхом його розірвання. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

В апеляційній скарзі ФГ «Фірма КСВ» вказує, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просило її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розірвання договору оренди землі, дійсність якого оспорюється, не може свідчити про відсутність спору про право, якщо одна із сторін продовжує наполягати на своїх вимогах. Правові наслідки розірвання договору оренди землі, передбачені ч. 3 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» або договором є відмінними від правових наслідків визнання договору недійсним, які передбачені ст. 216 ЦК України, на що і посилався позивач у позовній заяві.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як видно із матеріалів справи, 29 червня 2017 року ОСОБА_1 та ТОВ НВФ «Урожай» укладено договір оренди землі, земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520, та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,58 га, що розташована в адміністративних межах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, на строк 7 років з правом пролонгації, що є предметом спору.

15 листопада 2017 року приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38151185, згідно з яким зареєстровано право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки за ТОВ НВФ «Урожай».

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №162503907 від 05.04.2019 року, право оренди ТОВ НВФ «Урожай» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку припинено на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 29.06.2017 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За таких обставин оскільки предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, то укладення між відповідачами угоди про дострокове розірвання такого договору оренди землі під час розгляду справи не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Близький за змістом висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №905/1227/17, від 20 березня 2019 року у справі №587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є :1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а тому вона підлягає до задоволення, а ухвала суду до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Фірма «КСВ» задовольнити.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 07 травня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Судді