Справа №442/6399/19
Провадження №2/442/1663/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несплачені аліменти, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого покликається на те, що згідно виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області з відповідача стягувалися аліменти в її користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 14.08.2006 року і до його повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 04.09.2019 року у ВП № 4537143, який складено державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Чигер М.І. станом на 07.03.2015 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 становить 20 839 грн.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №4537143 від 04.09.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2006р. і до його повноліття закінчено.

Однак, на момент закінчення виконавчого провадження відповідач заборгував аліменти у розмірі 20839грн., ухиляється від їх сплати, не дивлячись на те, що біля 20-ти років працює в Іспанії.

У жовтні 2012 року боржником сплачено 10 000 грн., якими фактично покрито борг по сплаті аліментів з серпня 2006 року по травень 2009 року тому розрахунок заборгованості проводиться з червня 2009 року

Загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 553346 грн.

Однвк враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, вважає, що пеню необхідно стягнути в межах наявної заборгованості по аліментам та заборгованість по аліментах у розмірі 20839грн., оскільки примусове виконання по виконавчому листу про стягнення аліментів закрито 04.09.2019 року.

Наявність такої значної суми заборгованості у відповідача ОСОБА_2 із сплати аліментів у користь позивача свідчить про ряд протиправних дій (бездіяльності) відповідача, внаслідок чого грубо порушуються не тільки її законні права та інтереси, а й законні права та інтереси їхнього спільного із відповідачем сина ОСОБА_4 , на утримання та забезпечення якого ці аліменти присуджені до стягнення судом. Саме ці наведені вище обставини змушують її звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від неї поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином через сайт «Судова влада України», причини неявки суду невідомі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги клопотання позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України «Право на захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України «Захист цивільних прав та інтересів судом», а згідно частини 2 цієї ж статті визначено способи захисту цих цивільних прав та інтересів. При цьому, статтею 20 Цивільного кодексу України «Здійснення права на захист» визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд; нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 10 статті 7 Сімейного кодексу України «Загальні засади регулювання сімейних відносин» встановлено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України «Призначення Цивільного процесуального кодексу України» Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Статтею 2 ЦПК України «Завдання та основні засади цивільного судочинства» встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України «Право на звернення до суду за захистом» кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України «Способи захисту, які застосовуються судом» передбачено, що 1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином виходячи із наведених вище положень, позивач правомірно звернулася з даним позовом в суд.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області з ОСОБА_3 стягувалися аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 14.08.2006 року і до досягнення сином повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 04.09.2019 року у ВП № 4537143, який складено державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Чигер М.І. станом на 07.03.2015 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 становить 20 839 грн

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень абзацу 1 частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України «Відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину» передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості

Враховуючи вищенаведене та керуючись Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до переконання, що розмір пені по несплаті аліментів по виконавчому листі № 2-2435 від 14.08.2006 року за період з червня 2009 року по 04.09.2019р. становить 20839 грн. 00 коп., а тому позов в цій частині є підставний та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментах то слід зазначити наступне:

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із засобів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють виконавці.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження викладені у ст.. 18 Закону.

Відповідно до ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів у разі наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Заборгованість по сплаті аліментів повинна була б стягуватись у рамках виконавчого провадження державним виконавцем та не потребує винесення додаткового рішення суду про це.

Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.194-195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у цивільній справі № 2-2435/06 (виконавчий лист № 2-2435 від 14.08.2006р.) за період з червня 2009р. по 04.09.2019р. у розмірі 20839 (двадцять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 768,40 гривень судового збору в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Крамар