Справа № 758/3927/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В., Мариненко Я.С.,

Гальчинської А.О.,

за участю: представників заявника - ОСОБА_1 та адвоката Короті Р.О.,

представника заінтересованої особи (стягувача) - Попова Є.В.,

представника заінтересованої особи (органу ДВС) - Совенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві на постанову заступника начальника Подільського районного відділу державного виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Мойсеєнка Володимира Вячеславовича, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року представник боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3 - адвокат Коротя Роман Олександрович, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 17.02.2017 року заступником начальника Подільського районного відділу ДВС м Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнко В.В. була винесена постанова, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 27.08.2015 року про стягнення заборгованості. Статус стягувача має ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Зазначив, що кредитного зобов`язання, сума заборгованості за яким визначена у виконавчому листі до стягнення, відносно якого відкрито виконавче провадження, на момент відкриття виконавчого провадження вже не існувало, оскільки воно було припинено у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на майно ТОВ «Кей-Колект». Посилаючись на те стягувач безпідставно пред`явив виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором до виконання, а державний виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження, боржник ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою, у якій просив суд: 1) визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП53418522 від 17.02.2017р. винесену заступником начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнко Володимиром Вячеславовичем відносно виконання виконавчого листа №758/3927/15ц виданого 27.08.2015р.; 2) зобов`язати заступника начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнко Володимиром Вячеславовичем закінчити виконавче провадження відносно виконання виконавчого листа №758/3927/15ц, виданого 27.08.2015р.; 3) визнати неправомірними всі дії здійсненні заступником начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнко Володимиром Вячеславовичем відносно виконання виконавчого листа №758/3927/15ц виданого 27.08.2015р.

В травні 2017 р. заступником начальника Подільського РВ ДВС м.Київ Мойсеєнком В.В. були подані письмові заперечення, в яких представник органу ДВС просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що рішення Подільського районного суду м.Києва від 27.08.2015 р. № 758/3927/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-колект» заборгованості за кредитним договором у розмірі 109 773,27 дол.США ще не виконано. Виконавчі дії по виконанню даного рішення вчинено відповідно до закону, в межах повноважень заступника керівника Подільського РВ ДВС м.Київ, в зв`зку з чим права чи свободи скаржника порушено не було.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 06.07.2017 р. у задоволенні вищевказаної скарги було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.09.2017 р. зазначена вище ухвала районного суду скасована з направленням справи на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на те, що стягувач вже задовольнив свої вимоги за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки, а відтак, наявність будь-яких виконавчих проваджень щодо боржників порушує їхні права та покладає на них додаткові витрати у вигляді виконавчого збору.

Представник заінтересованої особи - ТОВ «Кей-Колект», що є стягувачем у виконавчому провадженні, в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону. Після оголошення перерви в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи Подільського РВ ДВС у м.Києві - державний виконавець Совенко В.М. у судовому засіданні просила прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 758/3927/15-ц за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15.07.2015 року у вищезазначеній цивільній справі судом ухвалено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором в розмірі 109 773, 27 дол. США, що станом 15.07.2015 року згідно курсу НБУ еквівалентно 2 413 914, 21 грн.

27.08.2015 року судом на виконання вищезазначеного рішення стягувачу - ТОВ «Кей-Колект» було видано виконавчий лист № 758/3927/15-ц де боржником значиться ОСОБА_2 , якам проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наданих суду матеріалів виконавчого провадження ВП № 53418522, 19.08.2016 року вищезазначений виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, ТОВ «Кей-Колект»» був направлений на адресу ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві.

17.02.2017 року заступником начальника Подільського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Мойсеєнком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53418522, копію якої для виконання направлено боржнику та для відома - стягувачу.

29.03.2017 р. ОСОБА_2 , як боржником, до Подільського РВ ДВС м.Київ була подана заява про закінчення виконавчого провадження, оскільки майно, що є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю, додавши інформаційну довідки з Державного реєстру нерухомого майна на підтвердження переходу права власності на нерухомість до ТОВ №Кей-колект».

Згідно матеріалів виконавчого провадження, в подальшому державним виконавцем було вжито ряд дій з метою встановлення майнового стану боржника - ОСОБА_2 та джерел її доходів.

Перевіряючи твердження представника заявника про безпідставність відкриття вищевказаного виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент звернення боржника до суду із скаргою на дії державного виконавця, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі, якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

Як убачається з матеріалів справи, 19.12.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 73220, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 у забезпечення виконання зобов`язання за договорами про надання споживчого кредиту № та № 0. Згідно з п. 4.1. вказаного договору, іпотекодержатель має право звернення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо повернення боргу, 17.03.2016 року ТОВ «Кей-Колект», як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк», на підставі договору іпотеки від 19.12.2007 р. здійснило звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5.1 зазначеного вище Договору, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Зі змісту інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 19.12.2007 р., дата державної реєстрації -17.03.2016 року.

Аналогічна копія довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно була надана державним виконавцем разом з незавіреними копіями матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, на момент відкриття виконавчого провадження, кредитор вже задовольнив свої вимоги за кредитним зобов`язанням за рахунок предмету іпотеки.

Отже, після отримання державним виконавцем довідки з державного реєстру останньому стало відомо, що з 17.03.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить стягуавчу ТОВ «Кей-Колект».

Згідно матеріалів справи, виконавче провадження № 53418522 з виконання виконавчого листа № 758/3927/15-ц, виданого Подільським районним судом 27.08.2015 р. на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2015 р. було відкрито 17.02.2017 р., тобто через рік після того, як стягувачем було набуте право власності на іпотечне майно .

Відповідно до положень ст.36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною п`ятою цієї статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п. 4 ст. 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З аналізу вказаних положень закону вбачається, що про добровільне виконання рішення суду боржник самостійно повинен письмово повідомити державного виконавця, а державний виконавець в свою чергу лише перевіряє таке виконання на підставі поданих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник, після відкриття виконавчого провадження (17.02.2017 р.), повідомив державного виконавця (29.03.2017 р.) про задоволення вимог стягувача, яке відбулось ще до звернення виконавчого листа до примусового виконання у Подільський РВ ДВС м.Київ.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження, вимоги ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором були недійсними, оскільки кредитор вже задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Поновлення права боржника можливе шляхом скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на встановлені обставини, постанову від 17.02.2017 заступника начальника Подільського районного відділу державного виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнка В.В. про відкриття виконавчого провадження №53418522 на підставі виконавчого листа №758/3927/15-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва 27.08.2015, необхідно скасувати.

Отже, вимоги заявника про визнання постанови про відкриття провадження та її скасування підлягають задоволенню, оскільки є заснованими на законі, обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Вирішуючи вимоги про зобов`язання державного виконавця закінчити виконавче провадження, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» звернуто увагу судів на те, що в цьому випадку суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

Винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є виключно компетенцією та повноваженнями державного (приватного) виконавця, підстави та порядок закінчення виконавчого провадження врегульовані ст.39 відповідного спеціального Закону України - «Про виконавче провадження».

А тому вимоги про зобов`язання державного виконавця до винесення такої постанови не засновані на законі, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення.

Вирішуючи вимоги про визнання неправомірними всіх дій, проведених державним виконавцем в межах відкритого вищевказаного виконавчого провадження, суд виходить з такого.

Матеріали справи не містять доказів, що внаслідок відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду, яке є чинним та у відповідності до ст.18 ЦПК України обов`язковим для виконання, були порушені права чи інтереси боржника.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що зазначені вимоги не підлягають до завдоеолння, оскільки є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга подана у встановлений законом строк на оскарження рішення державного виконавця.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 450-453 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві на постанову заступника начальника Подільського районного відділу державного виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Мойсеєнка Володимира Вячеславовича - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП53418522 від 17.02.2017 р. винесену заступником начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнком В.В., щодо виконання виконавчого листа № 758/3927/15-ц, виданого Подільським районним судом м.Києва 27.08.2015 р. на виконання рішення Подільського районного суду м.Києва у цивільній справі № 758/3927/15-ц за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні вимог про зобов`язання заступника начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Мойсеєнка В.В. закінчити виконавче провадження № ВП53418522 щодо примусового виконання виконавчого листа №758/3927/15-ц від 27.08.2015 р. та визнання неправомірними всіх дій, здійсненних заступником начальника Подільського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Мойсеєнком В.В. в межах даного виконавчого провадження № ВП53418522 - відмовити.

Після набрання ухвалою законної сили Подільському районному відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомити Подільський районний суд м.Києва та заявника ОСОБА_2 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у 10-денний строк з дня одержання її копії.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова