ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/409/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: Корман О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Корман О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повний текст рішення виготовлено 10 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10 серпня 2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 8100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач у порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 19 грудня 2018 року має заборгованість - 35166 гривень 57 копійок, з яких:

- 3451 гривня 05 копійок - тіло кредиту;

-17215 гривень 50 копійок - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 12349 гривень 23 копійки - нараховано пені;

- 500 гривень - штраф (фіксована частина);

- 1650 гривень 79 копійок - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 35166 гривень 57 копійок за кредитним договором № б/н від 10 серпня 2009 року та судові витрати у розмірі 1921 гривна.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року відмовлено повністю в позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, в тому числі умови та правила надання банківських послуг, з яких чітко вбачаються персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація для отримання кредитної картки, зокрема і відсоткова ставка, і ці докази відповідачем не спростовані. Також зазначає, що активація картки та користування картковим рахунком свідчить про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтована позовна заява.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У своєму позові банк стверджував про те, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає договір надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8100 гривень у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Через невиконання відповідачем договірних зобов`язань у неї утворилася заборгованість, яка станом на 19 грудня 2018 року становить - 35166 гривень 57 копійок, з яких:

- 3451 гривня 05 копійок - тіло кредиту;

- 17215 гривень 50 копійок - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 12349 гривень 23 копійки - нараховано пені;

- 500 гривень - штраф (фіксована частина);

- 1650 гривень 79 копійок - штраф (процентна складова).

При цьому позивач виходить з Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, вважаючи вказані документи складовою укладеного між сторонами договору.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не підписувались відповідачем.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету, а відтак відсутні підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг, частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 лютого 2015 року в справі №6-240цс14 та в постанові від 11 березня 2015 року №6-16цс15.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.

Таким чином, доказуванню підлягає в даній справі відповідні умови (пункти), які сторони визначили та погодили в письмовій формі.

Із заява на отримання кредиту від 10 серпня 2009 року вбачається, що базова процентна ставка по кредиту становить 2.5 % в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості.

Інших умов, на підставі яких позивач нарахував заборгованість, вказана заява не містить, а тому позивачем не доведено їх існування.

Також апеляційний суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 10 серпня 2009 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, проценти не сплачені, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №382/1131/18.

У зв`язку з цим апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Банк не довів, що саме ОСОБА_1 була видана кредитна картка і що саме вона отримала кредитні кошти, оскільки спростовується доказами поданими позивачем, а саме заявою ОСОБА_1 , розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що позичальник частково погасила кредит і її заборгованість по кредиту та відсоткам становить 3451.05 гривень тіло кредиту, 17215.5 гривень проценти за користування кредитом, які і підлягають стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не враховував, а тому рішення підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором в сумі 3451 гривна 05 копійок та заборгованість за відсотками в сумі 17215 гривень 50 копійок, а всього 20666 гривень 55 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2833 гривень 47 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2019 року.

Судді :

в с т а н о в и в :

п о с т а н о в и в :