Дата документу 08.10.2019 Справа № 328/3169/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 328/3169/18 Головуючий у 1 інстанції Новікова Н.В.
Провадження №22ц/807/2894/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженої відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась з позовом до ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою.

В обґрунтування свої вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона за рішенням суду від 30 травня 2018 року набула право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 . З довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка знаходиться у користування ТОВ «Токмацька феросплавна компанія». На наданий відповідачу запит відповіді отримано не було, у зв`язку з чим, посилаючись на відсутність у відповідача законних підстав для користування вказаною земельною ділянкою, з урахуванням уточнень просила суд усунути перешкоди користування та розпорядження ОСОБА_1 належною її на праві власності земельною ділянкою, площею 4,4710 га, розташованою на території Жовтневої сільської ради Токмацького району, кадастровий номер :10:002:00533, шляхом зобов`язання відповідача звільнення та заборони вчинення будь-яких дій на цій земельній ділянці.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні та розпоряджанні ОСОБА_1 належної їй на праві власності земельної ділянки площею 4,4710 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий №:10:002:0053, зобов`язано ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» звільнити та заборонити вчинення будь-яких дій на цій земельній ділянці.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення, невідповідність висновкам викладеним у рішенні обставинам справи та нормам матеріального законодавства, просять скасувати рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що при житті, власник земельної ділянки ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» договір емфітевзису від 02 грудня 2008 року, згідно якого передав спірну земельну ділянку, та взамін отримав 68915 грн., що на день підписання договору еквівалентно 8950 доларів США. За вказаним договором емфітевзису сторони погодили, що емфітевтичне право встановлюється на 49 років.

Щодо висновку суду, що вказаний договір емфітевзису підлягав обов`язковій реєстрації, а отже не був укладений, ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» зазначають, що вказаний договір виконувався сторонами, не визнаний судом недійсним, а отже є укладеним, а відсутність державної реєстрації договору емфітевзису не є прямою умовою його недійсності.

03 жовтня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яку вона вважає безпідставною. Зазначає, що згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав і державній реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень», договір емфітевзису підлягає обов`язковій державній реєстрації. Недодержання цієї вимоги свідчить про нікчемність правочину. Просила залишити апеляційну скаргу ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» без задоволення, а рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року - без змін.

Також, 03 жовтня 2019 року від ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення слухання справи у зв`язку з тим, що він буде приймати участь в іншому судовому засіданні.

Вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наведене.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, рішення від 26 травня 1988 року); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, рішення від 16 грудня 1999 року).

Крім того, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Ураховуючи наведене колегія суддів наголошує, що відкладення розгляду справи є правом суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, встановивши, що договір емфітевзису від 02.12.2008 року не пройшов обов`язкової державної реєстрації, суд першої інстанції дійшов висновку, що договір неукладений, а отже ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» користується земельною ділянкою без відповідної правової підстави.

З вищенаведеним висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30.05.2018 у справі №328/812/18, яке набрало законної сили 02.07.2018, за позивачем ОСОБА_1 визнане право власності на земельну ділянку площею 4,47 га., яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка належала йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 02.02.2004 IV-ЗП №007047 (а.с.31-32, 131).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2018 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2018 року вбачається, що право власності на земельну ділянку з кадастровим №:10:002:0053 площею 4,471 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої сільської ради у Токмацькому районі Запорізької області, зареєстроване 06.07.2018 року за позивачем ОСОБА_1 на підставі вищенаведеного рішення. Відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні (а.с.23, 35).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 05.07.2018 право власності на земельну ділянку з кадастровим №:10:002:0053 площею 4,471 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої сільської ради у Токмацькому районі Запорізької області, раніше було зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення Токмацької райдержадміністрації від 09.04.2003 №153. Документом, що посвідчує право є Державний акт від 02.02.2004 IV-ЗП №007047 (а.с.34-38).

У листі виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 06.08.2018 №625 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим №:10:002:0053 площею 4,471 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої сільської ради у Токмацькому районі Запорізької області, знаходиться у користуванні ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» (а.с.39).

З копії договору емфітевзису від 02 грудня 2018 року, зокрема п. 1 вбачається, що ОСОБА_3 передав ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» земельну ділянку площею 4,47 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЗП №007047 від 02.02.2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №456 (а.с. 56-59).

У п.2.1 вказаного договору зазначено, що передача емфітевтиного права відбувається за 68915 грн., які власнику передаються в момент підписання цього договору у повній сумі, про що складається відповідна розписка. Сума коштів еквівалентна сумі 8950 в доларах США по офіційному курсу НБУ долару США до гривні на день підписання даного договору.

Строк емфітевтичного права за цим договором сторони погодили у п. 2.3., встановивши його на 49 років.

З розписки від 02.12.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до п.2.1 договору емфітевзису від 02.12.2008 року отримав від директора ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» Грабовця Г.А . за користування земельною ділянкою площею 4,47 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЗП №007047 від 02.02.2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №456, грошові кошти у сумі 68915 гривень. Сума коштів еквівалентна сумі 8950 в доларах США по офіційному курсу НБУ долару США до гривні на день підписання даного договору (а.с.60).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини перша та друга статті 202 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (згідно із частиною першою статті 203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 ЗК України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших

актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (частина друга статті 6 ЦК України). Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (абзац другий частини третьої статті 6 ЦК України).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина перша статті 640 ЦК України).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина друга статті 640 ЦК України).

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя статті 640 ЦК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на час укладання договору оренди, визначено, що передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У частині першій статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин, зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Зокрема, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України).

Таким чином, встановивши, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 02 грудня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» не була проведена, тому право оренди у відповідача не виникло.

Крім того, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, відповідно до інформаційного листа міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.02.2019 №294/120-19 станом на 31.12.2012 земельна ділянка з кадастровим №:10:002:0053 площею 4,471 га., яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не має діючих договорів оренди на землю (а.с.94).

Вірним також є посилання суду, що в договорі емфітевзису від 02 грудня 2008 року відсутня інформація про наявність кадастрового номеру земельної ділянки, що дозволяє ідентифікувати земельну ділянку. Натомість, відсутність кадастрового номеру також підтверджує факт того, що державну реєстрацію договір не проходив.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та усунення перешкоди користування та розпорядження позивачем належною її на праві власності земельною ділянкою, площею 4,4710 га, розташованою на території Жовтневої сільської ради Токмацького району, кадастровий номер :10:002:00533, шляхом зобов`язання відповідача звільнення та заборони вчинення будь-яких дій на цій земельній ділянці.

Доводи апеляційної скарги про те, що підписаний між ОСОБА_3 та відповідачем договір оренди земельної ділянки (укладений, підписаний, але не зареєстрований) є укладеним та набрав чинності після досягнення згоди з усіх його істотних умов та його підписання сторонами (стаття 638 ЦК України), суперечать наведеним вище нормам, якими передбачено обов`язкову державну реєстрацію договору оренди землі.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Оскаржене судове рішення апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості, ухвалено без порушення норм матеріального та процесуального права, а отже підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: