Провадження № 2/686/3839/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання неповнолітньої дитини,

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання неповнолітньої дитини в розмірі 14550 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що шлюб між сторонами розірвано 08 травня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис №408 та Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Під час перебування сторін у шлюбі народилася донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2016 році донька вступила до Хмельницького політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» на спеціальність інженерія програмного забезпечення, а в 2018 році вступила до Хмельницького національного університету на денну форму навчання за спеціальністю Дизайн, що підтверджується договором №112554 про надання освітніх послуг від 26 липня 2018 року. Вона самостійно несе витрати по оплаті навчання доньки і загальна вартість додаткових витрат складає14550 грн. Відповідач у добровільному порядку не несе участь у додаткових витратах на дитину. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального провадження.

Ухвалою від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

19 липня 2019 року представником відповідача - подано відзив на позов в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, оскільки матеріальне становище відповідача не дозволяє йому сплачувати додаткові витрати на дитину в тому розмірі, в якому просить позивач і погоджується сплатити 3000 грн., оскільки він сплачує аліменти на користь доньки на період навчання в розмірі 500 грн. та на його утриманні перебувають непрацездатні батьки і нова сім`я. Окрім того, після оплати навчання, позивач набула право на податкову знижку в розмірі 18%, проте не врахувала її в суму додаткових витрат.

30 вересня 2019 року позивач подала до суду заперечення на відзив, в якому зазначила,відповідно до довідок про стан здоров`я, батьки відповідача є інвалідами, а тому отримують пенсію по інвалідності на своє утримання. Окрім того, відповідач посилається, ще на утримання новоствореної сім`ї, хоча жодного розрахунку та доказу не надає.

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про уточнення (зменшення) позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на навчання неповнолітньої дитини в розмірі 12537,82 грн. з урахуванням податкової знижки після оплати навчання.

В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у відсутності позивача та представника, вказавши, що вимоги позову підтримує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак повідомлені про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З цього приводу, у постанові Верховного Суду України №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

При цьому, суд враховує, що наведене вище положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину - вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат визначається, у даному конкретному випадку, залежно від фактично понесених витрат на дитину. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в таких витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів, відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь - якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до копії чеків, неповнолітня донька сторін навчалася в Хмельницькому політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» на спеціальність інженерія програмного забезпечення, а в 2018 році вступила до Хмельницького національного університету на денну форму навчання за спеціальністю Дизайн, що підтверджується договором №112554 про надання освітніх послуг від 26 липня 2018 року, внаслідок чого позивач понесла додаткові витрати на дитину у зв`язку з навчанням.

Окрім того, при визначенні розміру додаткових витрат судом враховується матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач має на утриманні батьків та новостворену сім`ю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180,181, 182, 185 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_3 , в сумі 12537,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що проживає за адресою АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, Код за , банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету:22030106.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 жовтня 2019 року.

Суддя: