провадження №: 6/752/904/19
У Х В А Л А

27.06.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої А.І. про примусове проникнення до гаражного боксу боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25.06.2019 старший державний виконавець Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазарева А.І. звернулась до суду із поданням про примусове проникнення до гаражного боксу № АДРЕСА_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання старшим державним виконавцем мотивовано тим, що на виконанні у Голосіївському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 54072440 з примусового виконання виконавчого листа № 752/18407/15-ц, виданого 17.03.2017 Голосіївським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15257,00 дол. США (за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 413128,66 грн. та судовий збір в сумі 6295,77 грн. 12.06.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54072440. Однак, станом на 11.06.2019 будь-яких дій, спрямованих на виконання виконавчого документа боржником не здійснено. Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації, за боржником на праві приватної власності зареєстрований гаражний бокс № АДРЕСА_1 . Під час виходу старшого державного виконавця за вказаною адресою, з метою проведення перевірки майнового стану боржника, доступу до зазначеного гаражного боксу, боржником надано не було, про що було складено відповідний акт, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог старшого державного виконавця, у зв`язку з цим останній звернувся до суду з поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась. Просила суд здійснювати розгляд за її відсутності.

Враховуючи строки розгляду подання, суд вважає за можливе розглянути його за відсутності державного виконавця.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у Голосіївському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 54072440 з примусового виконання виконавчого листа № 752/18407/15-ц, виданого 17.03.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15257,00 дол. США (за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 413128,66 грн. та судовий збір в сумі 6295,77 грн.

12.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54072440, з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Копія вказаної постанови направлялась боржнику.

Разом з тим, станом на 11.06.2019 будь-яких дій, спрямованих на виконання виконавчого документа боржником не здійснено.

Постановою заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачовою К.В. від 23.06.2017 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення.

В порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником на праві приватної власності зареєстрований гаражний бокс № АДРЕСА_1 .

Разом з тим, інформації про будь-яке інше майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, матеріали подання не містять.

11.06.2019 держаним виконавцем був здійснений вихід за адресою місцезнаходження гаражного боксу. Однак проникнути до нього не виявилось можливим, про що складено відповідний акт.

Згідно з ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

З матеріалів подання та доданих до нього копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник викликався до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з приводу проведення виконавчих дій щодо арешту та опису його майна. Крім того, не надано доказів того, що боржнику надсилались вимоги державного виконавця про наміри здійснити виход за адресою місцезнаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 , з метою арешту та опису майна.

Разом з тим, доданий до подання акт державного виконавця від 11.06.2019, не містить часу здійснення виходу за адресою місцезнаходження майна боржника, що вказує на здійснення цього виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаному приміщенні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І., на даній стадії виконавчого провадження є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої А.І. про примусове проникнення до гаражного боксу боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.Ю.Мазур