Р І Ш Е Н Н Я№ 127/19300/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів: Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації Стахової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником.

В позовній заяві зазначено, що 09.03.2018 р. позивач, працюючи над 21 прийомом створення власної мови, створив нову букву українського алфавіту прописом друком; прописом, друком та 13.03.2018 р. звернувся з заявою до комітету науки та освіти Верховної Ради України.

23.04.2018 р. позивач отримав відповідь директора інституту української мови НАНУ Гриценка П.Ю., в якій останній ухилився від якісної, відвертої, відповіді. Позивач зазначає, що мотивом ухилення є те, що нові букви, новий порядок створені не доктором, професором, кандидатом, доцентом, а особою, яка уважна до питань українського правопису. Крім того, доктор, директор ОСОБА_2 не бачить, що український алфавіт не міг остаточно скластися у ладі російськомовної, комуністичної, диктаторської влади 20-х років 20-го століття, який зараз засуджено ладом і законами незалежної України.

Позивач вказує, що нові букви, новий порядок, нова класифікація, нові ритми створені ним завдяки умовам розвитку, які він створював собі самостійно.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить: визнати за ним право інтелектуальної власності на дві нові букви українського алфавіту, новий порядок букв українського алфавіту, нову цифрову класифікацію віршових ритмів, нові віршові ритми; включити в український алфавіт дві нові букви, прийняти до користування нового порядку букв українського алфавіту; включити в програму середньої освіти, в теорію віршування, нову, цифрову, класифікацію віршових ритмів, яка включила в себе як колишні ритми (ямб, хорей, дактиль, анапест, амфібрахій, коломийкові), так і нові.

15.11.2018 р. у даній справі відкрито провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів зазначила, що Вінницька обласна державна адміністрація, Департамент освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації не визнають вимоги позову ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки облдержадміністрація та Департамент освіти і науки відповідно до чинного законодавства не наділені повноваженнями щодо визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив суд його задовільнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів: Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації Стахова А.А. в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні, суду пояснила, що відповідачі не наділені повноваженнями щодо задоволення вимог, поставлених позивачем.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 надіслав заяву про дві нові букви алфавіту України, про новий порядок букв алфавіту України до комітету Верховної Ради України з питань освіти і науки України, у якій просив визнання двох нових букв: прописом друком; прописом, друком; визнання їх написання друком та прописом; введення букв до алфавіту України; затвердження нового порядку букв алфавіту України; врахування, що застосування принципу розміщення букв в алфавіті за порядком їх творення, приголосні букви можливо вишикувати у ще більш новішому порядку букв алфавіту України (а.с. 64).

Листом від 12.04.2018 р. за №307/169 директором, доктором філологічних наук, професором Інститут української мови ОСОБА_2 надано відповідь на дану заяву ОСОБА_1 , у якій зазначено, що сучасний український алфавіт, тобто система знаків для відтворення на письмі звукового складу слів і форм української мови (а не алфавіт держави Україна ІНФОРМАЦІЯ_1 ) складається з 33 літер, які вживаються для позначення на письмі 38 типів звуків. Він склався остаточно у 20-х рр. ХХ ст. після численних графічних реформ, і сьогодні прийнятий в освіті, науці, державному управлінні та в інформаційному просторі.

Українськи алфавіт містить кілька букв, що передають на письмі залежно від позиції у слові два звуки, утворені поєднанням деяких голосних і м`якого приголосного [й] (я [йа], є [йе], ї [йі], ю [йу], наприклад, яблуко [йаблуко], або ж позначають м`якість попереднього приголосного і передають один звук (я [а], є [е], ї [і], ю [у], наприклад, зять [з`ат]). Буквосполучення й+о пишеться на початку деяких слів (його), усередині слова після голосного (район) та після приголосного на початку складу ( ОСОБА_3 , мільйон). При цьому буква й позначає приголосний [й]. Під час реформи абетки в Україні у 2-й половині ХІХ cт. Літеру ё, яка в деяких випадках передавала сполуку й+о, виведено з українського алфавіту. Запропонована ОСОБА_1 . літера для позначення цієї сполуки подібна до ? (фіта), яка давно виведена з українського алфавіту, а її функцію виконує буква Фф.

Інститут української мови не підтримує введення нових літер, бо усі літери українського алфавіту пов`язані з реальним функціонуванням мови, з потребою відтворювати на письмі ті звуки мови, що в ній є віддавна. Порядок літер в українському алфавіті усталений ще з початку XVIII ст., прийнятий у сучасній освіті, держуправлінні, документообігові та інформаційних системах України і не потребує змін (а.с. 65).

27.03.2019 р. Державним секретарем Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Перевезенцевим О.Ю., за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано свідоцтво № НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на літературний письмовий твір «Чотири нові літери. Новий порядок літер алфавіту» (а.с.186).

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Позивачем в позові не зазначено до яких об`єктів права інтелектуальної власності належать його результати інтелектуальної діяльності нові букви алфавіту.

27.03.2019 р. Державним секретарем Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Перевезенцевим О.Ю., за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано свідоцтво № НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на літературний письмовий твір «Чотири нові літери. Новий порядок літер алфавіту», тобто визнано його право інтелектуальної власності на літературний твір, а не на нові літери.

Частиною 1 ст. 432 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу, також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦК України визначено, що суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.

Як вбачається з наведеного вище, даною статтею не передбачено способи захисту права інтелектуальної власності, зазначені в позові ОСОБА_1 визнання права інтелектуальної власності на результати інтелектуальної діяльності, визнання його винахідником, також даною статтею не передбачено такі способи захисту права інтелектуальної власності як включення в український алфавіт двох нових букв, прийняття до користування нового порядку букв українського алфавіту; включення в програму середньої освіти, в теорію віршування, нову, цифрову, класифікацію віршових ритмів, яка включила в себе як колишні ритми (ямб, хорей, дактиль, анапест, амфібрахій, коломийкові), так і нові.

Виходячи з положень наведеної статті, до суду може звернутися особа за захистом вже набутого права інтелектуальної власності, а не задля його встановлення.

Згідно статуту Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.03.2018 р. №462, одним з завдань підприємства є задоволення суспільних потреб щодо права на результати інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, що визначені нормативно-правовими актами.

Предметом діяльності Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) є проведення науково-технічної експертизи заявок щодо об`єктів права інтелектуальної власності (далі - заявки), підготовка відповідних висновків експертизи, ужитгя заходів з підвищення ефективності та якості проведення експертизи.

Відповідно до положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 459, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства формує державну політику у сфері інтелектуальної власності, здійснює державну реєстрацію об`єктів права інтелектуальної власності, проводить реєстрацію договорів про передачу прав на об`єкти права інтелектуальної власності, що охороняються на території України, ліцензійних договорів.

Отже, як вбачається з наведеного вище, здійснення державної реєстрації об`єктів права інтелектуальної власності входить до повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

З метою забезпечення конституційних положень про державний статус української мови та уніфікації вживання правописних норм Кабінетом Міністрів України Постановою від 22 травня 2019 року №437 про «Питання українського правопису» погоджено пропозицію Міністерства освіти і науки та Національної академії наук щодо схвалення Українського правопису в новій редакції, розроблений Українською комісією з питань правопису.

Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України доручено сприяти використанню Українського правопису у новій редакції у діловодстві, освіті, видавничій справі, сфері телебачення і радіомовлення, інших сферах суспільного життя.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Департамент освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами МОН України, інших центральних органів виконавчої влади, розпорядженнями голови обласної держадміністрації, а також Положенням про Департамент освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 16 січня 2013 року №23.

Виходячи з наведеного вище, Вінницька обласна державна адміністрація, Департамент освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації не порушили прав, свобод чи законних інтересів позивача ОСОБА_1 , оскільки відповідно до Закону України «Про місцеві адміністрації» та пунктів 1-84 положення про Департамент освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 16 січня 2013 року №23, Вінницька обласна державна адміністрація та Департамент освіти і науки не наділені повноваженнями щодо визнання за позивачем права інтелектуальної власності на дві нові букви українського алфавіту, новий порядок букв українського алфавіту, нову цифрову класифікацію віршових ритмів, нові віршові ритми; включення в український алфавіт нових букв, прийняття до користування нового порядку букв українського алфавіту; включення в програму середньої освіти, в теорію віршування, нову, цифрову, класифікацію віршових ритмів, яка включила в себе як колишні ритми (ямб, хорей, дактиль, анапест, амфібрахій, коломийкові), так і нові.

Суд зазначає, що літературний письмовий твір, відповідно до статті 433 Цивільного Кодексу України, статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» є об`єктом авторського права (романи, поеми, статті та інші письмові твори), тому надане позивачем свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір не підтверджує право інтелектуальної власності позивача на нові літери української абетки.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 432, 433 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 223, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником, відмовити.

Судовий збір в сумі 2114 грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, м. Вінниця, вул. М. Оводова, 33;

відповідач Вінницька обласна державна адміністрація, м. Вінниця, вул. Соборна, 70.

Суддя Ю.В. Медяна