ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1423/19
Провадження №2/477/719/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судових засідань Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про збільшення розміру аліментів та стягнення сум індексації,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2019 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, що стягується з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 3000 грн. з індексацією, та з урахуванням уточнених 24 червня 2019 року позовних вимог, також стягнення сум індексації на заборгованість по аліментам в розмірі 20 008,40 грн.

10 червня 2019 року заяву прийнято до розгляду, розпочате підготовче провадження, що завершене 03 вересня 2019 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області з 19 червня 2007 року з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.06.2019 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в загальному розмірі 81 837, 80 грн. Всі витрати з утримання дитини вона несе самостійно. З урахуванням подорожчання умов життя, вважає, що розмір аліментів, який було стягнуто у 2007 році не може задовольнити мінімально необхідні потреби дитини та забезпечити його належне утримання, а також не відповідає мінімально гарантованому державою розміру аліментів, що нині становить не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаного, а також посилаючись на працездатність відповідача, просить про збільшення розміру аліментів до 3000 грн. з індексацією. Окрім того, позивач просить стягнути суму індексації на заборгованість по аліментам, що з урахуванням наданого нею розрахунку становить 20 008,40 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Представник позивача ОСОБА_5 В ОСОБА_6 позовні вимоги своєї довірительки підтримала в межах доводів позовної заяви та просила про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 54, 60).

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно (а.с. 31, 35-36, 38, 41, 43-45, 59, 61), у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача.

Третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, свого представника до суду не направив, про причини не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно (аюс. 62).

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася.

Зі змісту наданих суду письмових доказів слідує наступне.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області з 19 червня 2007 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили та звернуте до виконання. З 18.05.2018 року виконавче провадження прийняте до виконання Заводським відділом державної виконавчої служби м.Миколаєва (а.с. 16).

04.06.2019 року позивач звернулася до Заводського відділу державної виконавчої служби із заявою про надання відомостей щодо заборгованості зі сплати аліментів, здійснення нарахування індексації на заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 10).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідачем рішення суду не виконується, аліменти на утримання сина не сплачуються (а.с. 8).

Заборгованість відповідача по аліментам станом на 31.05.2019 року становить 81 837,80 грн. без урахування індексації. Відповідно до довідки державного виконавця, розрахунок індексації не здійснено, не зважаючи на вимогу щодо цього позивача у її заяві, що надійшла до державної виконавчої служби 04.06.2019 р. Державний виконавець, посилаючись на положення ч.8 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» послався на можливість вирішення спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів судом (а.с. 26-27).

На підтвердження інфляційних процесів, позивачем надано зведену таблицю індексів споживчих цін, починаючи з 2013 по 2019 р.р. (а.с. 28).

На підтвердження своїх доходів позивачкою надано копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік, згідно якої середньомісячний дохід позивача складає близько 5 000 грн. без урахування податків, а також на підтвердження матеріальних витрат на утримання сина та недостатність розміру аліментів, що стягнуто у 2017 році, позивачкою надано квитанції з придбання для сина одягу, інших речей таких як велосипеду, шорти плавальні, тощо, оплати консультацій з навчання, шкільного приладдя (а.с. 14, 46-49).

Стосовно вимог про збільшення розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України також зумовлено критерії, що мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, зокрема передбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Цією ж статтею (ч.2 ст.182 СК України) передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Як на підставу своїх вимог про збільшення аліментів, позивачка окрім посилання на підвищення прожиткового мінімуму, вказувала й на зміну майнового стану відповідача та зазначала, що він є засновником ТОВ «Хантер-клаб» тобто має дохід, який дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі, в той же час доказів щодо останнього суду не надала (ст.82 ЦПК України), та не просила про витребування таких даних судом, не зважаючи на наявність процесуальної можливості щодо цього, визначеної ст.84 ЦПК України. Позивачкою було заявлено лише про витребування таких даних судом від самого відповідача, та не зважаючи на задоволення даного клопотання та покладення обов`язку на відповідача надати дані про його дохід за останній рік (відповідно до ухвали суду від 10.06.2019 року а.с.1), ОСОБА_2 такі вимоги суду проігнорував. Інших доказів на підтвердження своїх доводів позивачем не надано.

Тобто підстави, що зумовлюють зміну розміру аліментів, визначені ст.192 СК України, позивачем не доведені.

Стосовно придбання для сина коштовних речей, таких як велосипед вартістю 23 000 грн., шорти плавальні вартістю 385 грн., та подібне, консультації з англійської мови вартістю 850 грн. у місяць, то суд виходить з того, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові, при цьому особа не обмежена можливістю стягнення додаткових витрат на дитину у відповідності до ст.185 СК України

Так, за положеннями ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), однак такі вимоги позивачем заявлені не були.

Щодо подорожчання рівня життя, то для захисту прав стягувача у зв`язку з інфляційними процесами діє відповідна норма Закону, яка регулює дані ризики. Зокрема ч.2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Стосовно посилань позивача про невідповідність стягнутої суми аліментів мінімально гарантованому їх розміру на сьогоднішній день (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), то відповідно до довідки про заборгованість (а.с. 26-27), державним виконавцем самостійно визначено сума аліментів, що підлягає до стягнення з урахуванням гарантованого мінімального розміру аліментів (рядок 4 таблиці), та з грудня 2016 року до сплати зазначено суми, що відповідають таким гарантіям.

Такі нарахування та дії державного виконавця відповідають вимогам ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження, згідно якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наведеного вище, враховуючи, що позивачем не надані докази, що зумовлюють зміну розміру аліментів, визначені ст.192 СК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів.

Стосовно позовних вимог про стягнення індексації на суму заборгованості зі сплати аліментів, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судому твердій грошовій сумі» від 17.05.2016року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції від 17.02.2017 року положення щодо обчислення суми індексації розміру аліментів не містить.

З огляду на викладене, суд вважає, що питання стягнення сум індексації може бути вирішено судом, адже відсутність механізму її реалізації в Законі про індексацію та Законі про виконавче провадження не має суперечити інтересам дитини.

Вирішуючи питання про розмір сум індексації, суд виходить з наступного.

Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078.

Законом України від 17.05.2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» № НОМЕР_1 -VІІІ до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок їх здійснення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»(в редакції від 01.01.2015 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Проте, Законом України №911-19 від 24.12.2015 року до зазначеного Закону були внесені зміни, згідно з якими, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка (зміни набрали чинності 01.01.2016 року).

Згідно зі ст.4 вказаного Закону, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Тобто при розрахунку індексації беруться до уваги її щомісячні показники, що також слідує з періодичності стягнення сум аліментів, які є щомісячним платежем.

В той же час, статтю 2 даного Закону, якою визначені об`єкти індексації, доповнено таким пунктом, як «розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі» лише Законом 17.05.2016 року №1368-VІІІ та який набрав чинності 12.06.2016 року.

Однак за період з 12 червня 2016 року та по травень 2019 року індекс споживчих цін жодного разу не перевищив поріг індексації у розмірі 103% (а.с. 24), то індексація у вказаний період не може бути нарахована та проведена.

За наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про збільшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 серпня 207 року (справа № 2-438/07) та стягнення сум індексації в сумі 20 008, 40 грн. на заборгованість по аліментам - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова