Справа № 530/519/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.10.2019 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем`янченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В:

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України з 27.07.2017 року по 21.11.2018 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України…», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 27.07.2017 року. 21.11.2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Академії і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 21.11.2018 року № 262, у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. У розвиток зазначених норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У подальшому, на виконання зазначених норм Порядку відшкодування витрат, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Академією, відповідно до вимог вищенаведеного порядку було розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Академії з дня його зарахування до Академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 177524,58 грн. Пунктом 7 зазначеного порядку, визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Отже, невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету та у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Міністерства внутрішніх справ України та позивачів зокрема. Невідшкодована на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, - не отримані державою кошти на національну оборону, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам Держави. Враховуючи вищевикладене заступник військового прокурора, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України просить стягнути з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України 177524,58 грн вартості витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі та судовий збір в розмірі 2662,87 грн.
Ухвалою суду від 25.04.2019 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання ( а.с.33).
Ухвалою суду від 22.07.2019 року призначено по справі судовий розгляд ( а.с.76).
В судовому засіданні заслухавши думку представника позивача заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави прокурора Маюри С.В., який позов підтримав та просив його задовільнити, відповідача ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.
Суд, заслухавши пояснення позивача прокурора Маюри С.В., дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, Міністерства внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Судом встановлено, що 27.07.2017 року ОСОБА_1 зараховано в списки змінного складу та на всі види забезпечення, вирішено укласти контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України строком на період навчання та призначено з 27.07.2017 року курсантом (підстава наказ начальника Національної академії НГУ від 27.07.2017 року № 167 ( а.с.19). 27.07.2017 року з відповідачем було укладено контракт (а.с.17). В пункті 1 цього контракту зазначено, що ОСОБА_1 ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству Внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту в тому числі і через небажання продовжувати навчання. 22.10.2018 року ОСОБА_1 на ім`я начальника курсу подано рапорт про відрахування з навчального закладу у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. У рапорті він зазначив, що з Постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 року «Про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих військових навчальних закладах» він ознайомлений. Отже як при вступі в академію так і при поданні рапорту про відрахування із академії, відповідач усвідомлював свій обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі небажання продовжити навчання (а.с.18). 21.11.2018 року на підставі наказу начальника Національної академії Національної гвардії України № 262 с/ч, відповідача відраховано з навчання, саме через небажання продовжувати навчання, припинено (розірвано) контракт про навчання (а.с.20). Відповідно до зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодування курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 27.07.2017 року по 21.11.2018 року, вони складають 177524,58 грн., а саме: витрати, пов`язані з грошовим забезпеченням військовослужбовця 130981,21 грн.; предметами, матеріалами, обладнанням та інвентарем 13773,32 грн.; медикаментами та перев`язувальними матеріалами 313,83 грн.; продуктами харчування 25764,38 грн.; оплатою теплопостачання 2961,09 грн.; оплатою водопостачання та водовідведення 1278,35 грн.; оплатою електроенергії 2444,29 грн.; оплатою послуг (крім комунальних) 8,11грн.(а.с.11).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» - Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно зі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Національну гвардію України» до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно -територіальних об`єднань Національної гвардії України.
Ч.2 ст.5 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), військових частин (підрозділів) з охорони важливих державних об`єктів, спеціальних вантажів, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, з`єднань, військових частин і підрозділів з охорони громадського порядку, підрозділів (загонів) спеціального призначення, військових частин оперативного призначення, авіаційних військових частин, військових частин і підрозділів зв`язку, органів і підрозділів забезпечення, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів, установ.
Приписами ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є" ,з, "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, ним є відшкодування збитків.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положенням частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо сумлінного навчання у Національній академії Національної гвардії України у зв`язку з чим контракт з ним було достроково розірвано, враховуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, та те, що у відповідача виник обов`язок відшкодувати відповідні витрати за його навчання у розмірі 177524 грн.58 коп., розмір яких обгрунтовано належними розрахунками, разом з тим суд бере до уваги платіжні документи відповідача надані у судове засідання відповідач ОСОБА_1 надав підтверджуючі документи про добровільну сплату 7000 (сім тисяч) грн ( а.с.67-71), а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі підлягають до часткового задоволення.
Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662 грн. 87 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 177524,58 грн. Суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 170524,58 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 96,05 % (170524,58х100:177524,58= 96,05 %), а пропорційність вимог, в задоволенні яких відмовлено становить 3,95 % (100-96,05=3,95). Позивачем при подачі позову судовий збір сплачувався в сумі 2662,87 грн. Оскільки, вимоги позивача підлягають задоволенню на 96,05 %, то на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 2557,68 грн. (2662,87 х 96,05 %=2557,68).

Керуючись ст.4, 5, 11-13, 81, 141, 209, 217-246, 247, 265, 280-284 ЦПК України, ст.525, 526, 610, 611, 629 ЦК України, ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Національної академії Національної гвардії України (,р/р 5295 у ДКСУ м. Київ ,МФО 8201720) відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 170524 (сто сімдесят тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь військової прокуратури об`єднаних сил ( 84333,Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Маяковського,21,,р,р 5746 в Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) - 2557 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім ) грн 68 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено: 16.10.2019 року.

Суддя -