ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9085/17
Провадження № 22-ц/4820/1402/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М.,Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9085/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року у складі судді Палінчака О.М. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 002-22036-240213, в обґрунтування заявлених позовних вимог банк посилався, що 24 лютого 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , уклали кредитну угоду підписавши відповідну заяву № 002-22036-240213 на підставі якої відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 із встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 42 000 грн. Позивач вказував, що виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач скористався наданими кредитними коштами, але станом на 04 квітня 2017 року не виконує належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 87 546 грн. 86 коп., яка складається з простроченого тіла кредиту 49 742 грн. 92 коп. та заборгованості за відсотками 37 803 грн. 94 коп., яку банк просив стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Дельта банк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Банк вказує, що між сторонами був укладений кредитний договір із дотриманням всіх вимог законодавства і відповідач був ознайомлений із всіма умовами та тарифами щодо користування кредитною карткою. Відповідно до виписки остання трансакція по кредитній картці була проведена 11 квітня 2014 року при купівлі товарів в торговій мережі, що підтверджується випискою з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 . Крім того, зазначає апелянт, що судом не прийнято до уваги, строк дії кредитної картки, який становить три роки, як вказано в анкеті позичальника, яка підписана ОСОБА_1 , тому висновок суду про пропуск строку позовної давності є незаконним та необґрунтованим.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта банк» просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 24 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою №002-22036-240213 щодо відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та встановлення кредитної лінії. В даній заяві зазначено основні умови кредитного договору, а саме, що Банк відкриває позичальнику рахунок із встановленням ліміту кредитної лінії в розмірі 42 000 грн. зі строком ліміту кредитної лінії 364 календарні дні. Заява підписана ОСОБА_1 та працівником банку. В цей же день ОСОБА_1 було підписано тарифи на обслуговування кредитної картки.

Також 24 лютого 2013 року ОСОБА_1 та працівником банку було підписано умови надання кредитної картки, за якими строк кредитування складає 364 дні з можливістю пролонгації.

Заява разом з тарифами на обслуговування платіжних карток та умовами надання кредитної картки складає кредитний договір між позичальником і банком.

ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, а тому станом на 04 квітня 2017 року за відповідачем рахується заборгованість перед Банком за договором №00213 від 24 лютого 2013 року у розмірі 87 546 грн. 86 коп. з яких: 49 742 грн. 92 коп. - прострочене тіло кредиту; 37 803 грн. 94 коп. - заборгованість за відсотками.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, що відповідач належним чином не виконував умови договору в результаті чого виникла заборгованість є правильними.

В той же час під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав суду клопотання про застосування строку позовної давності.

У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Нормами ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з заяви №002-22036-240213 від 24 лютого 2013 року, в якій зазначено основні умови кредитного договору, а саме строк ліміту кредитної лінії 364 календарні дні, та з підписаних відповідачем умов надання кредитної картки, строк кредитування по даному кредитному договору між сторонами становить 364 дні з можливістю пролонгації.

Тобто в даному кредитному договорі визначено строк виконання зобов`язання за кредитним договором, 364 календарні дні, який закінчився 23 лютого 2014 року та саме з цього часу у відповідності до ст.261 ЦК України почався перебіг позовної давності для банку для звернення до суду за захистом порушеного права.

При цьому слід звернути увагу, що хоча в умовах надання кредитної картки зазначено строк кредитування 364 дні з можливістю пролонгації, однак в умовах договору та матеріалах справи відсутні умови пролонгації кредитного договору та будь-які дані, що вказаний договір був пролонгований.

З позовом до суду банк звернувся лише 16 травня 2017 року, тобто після спливу трьох річного строку позовної давності, а тому суд першої інстанції на підставі норм ст. 267 ЦК України правомірно відмовив в позові за спливом строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду щодо пропуску строку позовної давності, в апеляційній скарзі взагалі не наведено підстав та доводів щодо того, що позивач не пропустив строк позовної давності і в межах строку звернувся до суду.

Посилання на те, що строк дії кредитного картки три роки не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі докази в матеріалах справи відсутні, хоча апелянт вказує на їх наявність.

Таким чином доводи апеляційної скарги слід відхилити як безпідставні.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова