справа № 563/1376/19
У Х В А Л А
про залишення позову без руху
11 жовтня 2019 року м. Корець
Суддя Корецького районного суду Рівненської області Опришко П.З., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в :
До Корецького районного суду Рівненської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Ознайомившись зі змістом заяви та матеріалами, що до неї додані, суд вважає за потрібне залишити заяву без руху, оскільки дана заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.
Так, у відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно вимог ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак, в матеріалах справи на додатках до заяви відсутні дата із підписом засвідчення даних копій з оригіналами.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Крім того, подана суду копія, зокрема, копія картки платника податків позивача, неналежної якості та практично не читається.
Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Норма ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч.2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Частиною 1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст.26 З акону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 4 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.
Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі №202/5348/18, в яких також зазначено, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.
Водночас, до позовної заяви додано копію ордеру серії РН-023 №24, а не його оригінал та який на переконання суду, не є належним підтвердженням наявності повноважень адвоката на підпис та звернення до суду із позовною заявою від імені та в інтересах позивача, оскільки ордер не лише не вказує на обсяг повноважень, наданих адвокату, а й не містить обов`язкових реквізитів, визначених вищевказаним Положенням, які кореспондуються з обов`язковими реквізитами, наведеними в Положенні про ордер на надання правової допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року.
Зокрема, на звороті ордеру не вказано про відсутність обмежень правомочності адвоката, встановлених договором про надання правової допомоги.
Водночас, до матеріалів позовної заяви не долучено договору про надання правової допомоги та наявний ордер не містить всіх необхідних даних, визначених Положенням, а відтак такий ордер не вказує на обсяг повноважень, наданих адвокату в даній цивільній справі.
В даному випадку, з наданої до суду копії ордеру неможливо встановити обсяг повноважень адвоката, ордер скопійовано лише з однієї сторони, що також позбавляє суд можливості перевірити, чи застережено в ньому обмеження повноважень. Оригіналу ордеру до матеріалів справи надано не було.
Отже, в даному випадку, встановити наявність або відсутність у адвоката повноважень на підписання позовної заяви неможливо, таким чином, до матеріалів позовної заяви не додано доказів, що підтверджують повноваження представника, яким підписано позовну заяву.
Відповідно дост. 185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня одержання копії ухвали.
Враховуючи необхідність усунення зазначених вище недоліків, суд вважає необхідним залишити позов без руху, надавши заявнику строк для усунення цих недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.
Надати позивачу ОСОБА_1 п`ятиденний строк усунення недоліків заяви, який починає рахуватися з дня отримання нею даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Опришко П.З.