Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 522/18342/16-ц

провадження № 61-11430св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року у складі судді Кравчук Т. С. та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості спадкування.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона з липня 2006 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 перебувала у безпорадному стані, вона доглядала за нею, готувала їжу, купувала ліки, сплачувала комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Вважала, що вона має право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги спадкування за законом, оскільки протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка перебувала у безпорадному стані.

На підставі вказаного ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20 жовтня 2017 року, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 з липня 2006 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7 ; змінити черговість спадкування, надавши їй право на спадкування після смерті ОСОБА_7 у першу чергу за законом.

Заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_1 , у липні 2017 року ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_8 , пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виселення.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_8 , мотивована тим, що 16 листопада 2007 року між нею та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народився син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 липня 2016 року, виданим Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшов житловий будинок АДРЕСА_2 . Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Алексєєвої О. В. звернулися: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які є спадкоємцями першої черги за законом.

Вказане свідчить, що вона є спадкоємцем за законом та має право на захист своїх прав володіння і користування спадковим майном.

Зазначала, що ОСОБА_1 , яка проживає у житловому будинку АДРЕСА_2 , створює перешкоди у володінні і користуванні вказаним будинком спадкоємцям першої черги за законом, що підтверджується висновком старшого дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22 березня 2017 року.

На підставі вказаного ОСОБА_2 просила суд виселити ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 та залишено без розгляду її позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості спадкування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_8 , задоволено.

Виселено ОСОБА_1 із житлового будинку АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_8 , є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_9 , тому має право на користування і володіння спадщиною, а також на охорону своєї спадщини, збереження її цілісності, однак вона позбавлена такої можливості, через перешкоди, що чиняться ОСОБА_1 , яка без законних підстав проживає у спірному будинку. Факт протиправної поведінки відповідача щодо створення перешкод у володінні та користуванні майном спадкоємцями першої черги, якими в установлені законом строки були подані заяви про вступ у спадщину, підтверджується висновком старшого дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22 березня 2017 року. Вказане свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_8 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_8 , оскільки у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння і користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Таким чином, прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач з часу її відкриття набуває право володіння та користування нею і, відповідно, право на захист цих прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення не можуть бути визнані законними і обґрунтованими, оскільки судами не встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, об`єм спадкового майна, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_9 складалася лише з 1/2 частини спадкового майна, але суди не встановили, яке майно фактично було успадковане позивачем та яким майном користується вона та, з урахуванням цього, вирішити чи чинить відповідач перешкоди у користуванні цим майном позивачу. Також судами не враховано, що вона також подавала заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила усім спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщини, оскільки між ними існує спір. Так, у Київському районному суді м. Одеси розглядається справа № 520/448/17 за її позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та за зустрічними позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 подали відзиви на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є: дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_8 , дочка - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_4 .

В установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу звернулися спадкоємці за законом першої черги, а саме: ОСОБА_2 (у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу також подала й ОСОБА_1 , в якій стверджувала, що проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років.

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алексєєвої О. В. від 28 жовтня 2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у зв`язку з наявністю судового спору між спадкоємцями щодо їх права на спадщину.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України встановлено порядок подання заяви про прийняття спадщини.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).

У частинах першій, третій статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, разом з тим, згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299 ЦК України).

У статті 1299 ЦК України визначено, що у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини.

Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що прийнявши в установленому законом порядку спадщину, спадкоємець з часу її відкриття набуває право володіння і користування нею та, відповідно, право на захист цих прав.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням вказаного, встановивши, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні спадковим майном, що підтверджується висновком старшого дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22 березня 2017 року, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2 , яка як спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину, має право на користування і володіння спадковим майном, а також на охорону своєї спадщини та збереження її цілісності.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Твердження заявника про передчасність висновків судів про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні спадковим майном, оскільки між сторонами існує спір з приводу спадкового майна, який знаходиться на розгляді в суді (справа № 520/448/17), є безпідставним, оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, в указаній справі було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва О. В., ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування про усунення від права на спадкування, встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги.

Крім того, вказаним рішенням суду за ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що свідчить про безпідставність доводів заявника про неприйняття позивачем спадщини.

Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З урахуванням того, що вказані доводи касаційної скарги є ідентичними доводам, яким судами попередніх інстанцій надана належна оцінка, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович