Cправа № 563/1162/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2019 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річецької сільської ради Корецького району, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в якому просить визнати право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Йому належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Після смерті батька, відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на дане будинковолодіння, спадкоємцем якого за законом є позивач, дружина покійного, матір позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину та брат позивача ОСОБА_6 , який відмовився від прийняття спадщини. Стверджує, що спадщину прийняла своєчасно, однак реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. А тому, просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 .

Рішенням Корецького районного суду від 21 квітня 2016 року позов задоволений. За ОСОБА_1 визнане право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,4 кв.м, житловою - 60,1 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 серпня 2016 року відхилена апеляційна скарга ОСОБА_3 , а рішення Корецького районного суду від 21 квітня 2016 року залишене без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2018 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3

Скасовано рішення Корецького районного суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 серпня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовільнити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити. Вказала, що на одній земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходяться два житлові будинки з номерами відповідно 4 і АДРЕСА_1 . Вказала, що її довіритель є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який за життя не зміг оформити правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, вказала,що приналежність будинку спадкодавцю зокрема підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 20.06.2015 року. Крім того, вказаному будинку рішенням виконавчого комітету Річецької сільської ради від 16.03.2016 року присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідач, в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечила, просила відмовити у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що спадкодавець, ОСОБА_5 був зареєстрований та володів на праві власності лише будинком по АДРЕСА_2 . Інший же будинок не введений в експлуатацію, а право власності на нього не зареєстроване.

Представник відповідача, Річецький сільський голова Супрончук М.М. в судовому засіданні вказав, що з 2015 року працює на посаді. Зазначив, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 обліковується в погосподарських книгах сільської ради, на відміну від будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , який не є зареєстрованим. Крім іншого, вказав, що на підставі поданої заяви виконавчим комітетом Річецької сільської ради прийняте рішення №23 від 16.03.2016 року про присвоєння новозбудованому житловому будинку поштової адреси АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що працювала сільським головою в період з 2002 по 2015 рік. Також зазначила, що в облікових книгах по сільській раді обліковувався лише будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому і був зареєстрований спадкодавець, ОСОБА_8 , якому і належало вказане домоволодіння. Щодо того, чи вводився в експлуатацію житловий будинок по АДРЕСА_1 ствердно відповісти не змогла.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Факт смерті спадкодавця, ОСОБА_8 , посвідчується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19 червня 2015 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції в Рівненській області.

Згідно інформаційних довідок Корецької районної ДНК № 42635864 та № 42635864 від 31.12.2015 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_8 заведена, заповіт відсутній.

Після його смерті відповідно до ст.ст. 1216-1223ЦК України,відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно.

Як підтверджується матеріалами справи спадкодавець, ОСОБА_5 був головою домогосподарства по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою знаходиться домоволодіння, зареєстроване за головою домогосподарства. На момент смерті спадкодавця членами домогосподарства, зокрема, були його дружина, ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 , які прийняли після нього спадщину. Син спадкодавця ОСОБА_6 , від прийняття спадщини відмовився в інтересах матері, відповідача у справі.

Згідно листа директора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18 вересня 2015 року № 333 підтверджується відсутність реєстрації права власності на спірний житловий будинок.

Відповідно до довідки Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області від 19 червня 2015 року №02-24/488 спадкодавець на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований разом зі спадкоємцями в АДРЕСА_2 .

Аналогічного змісту довідка Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області від 10 лютого 2016 року №02-24/199.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт на садовий (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений 20 червня 2015 року на ім`я спадкодавця, тобто уже після смерті останнього.

Відповідно довідки Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області від 10 лютого 2016 року №02-24/201 на земельній ділянці орієнтовною площею 0,71 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , побудовано два житлові будинки. Характеристик, дати побудови та введення в експлуатацію зазначених будинків не вказано.

Згідно з довідкою довідка Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області від 10 лютого 2016 року №02-24/200 земельна ділянка орієнтовною площею 0,71 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 була у користуванні спадкоємця. Правової підстави такого користування та цільового призначення земельної ділянки не зазначено.

Жодних підтверджень про те, що спадкодавцем за життя у 1991 році було споруджено житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , належній йому на відповідній правовій підставі та відповідного цільового призначення, який в подальшому було виділено з домоволодіння за вказаною адресою в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням йому окремої адреси АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять, а сторони не надали.

Суд критично ставиться до довідки Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області №02-24/465 від 10.05.2016 року щодо того, що рішенням виконавчого комітету №23 від 16.03.2016 року новозбудованому будинку було присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 зокрема з тих підстав, що в матеріалах справи вже є наявним технічний паспорт від 20.06.2015 року з вказаною адресою. Жодних пояснень та доводів відносно того, яким чином вказана адреса з`явилася за рік до прийняття відповідного рішення виконавчим комітетом сільської ради суду не надано.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд акцентує увагу на тому, що право власності на спірне домоволодіння АДРЕСА_1 , не було зареєстроване спадкодавцем ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Так, відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлене судом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то і спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126 в якому, зокрема, розяснюється, що оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок як об`єкт права власності - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно - правовими актами і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок нерозривно повязаний із землею та іншим нерухомим майном і тому право власності на житловий будинок містить додаткові будівлі як складники одного об`єкта.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором, або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію та певний порядок реєстрації права власності на житлові будинки також були передбачені законодавством, яке діяло до набрання чинності новим ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується зокрема п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» №7 від 04 жовтня 1991 року.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Потрібно визнати правильною практикою судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_5 не здійснив належним чином реєстрацію права власності на новозбудований спірний будинок.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази введення в експлуатацію спірного житлового будинку.

Копія технічного паспорту від 20.06.2015 року та довідка Річецької сільської ради №02-211/966 від 17.08.2016 року про те що об`єкт погосподарського обліку №0445, житловий будинок по АДРЕСА_2 у АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_8 надані позивачем, не можуть слугувати підставою для визнання права власності на спірний будинок за позивачем, оскільки вони не є правовстановлюючими документами.

Суд наголошує на тому, що право власності на спірне домоволодіння не було належним чином зареєстровано, а тому й не входить до складу спадщини, враховуючи час її відкриття.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодних доказів реєстрації права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_8 позивачем не надано.

Зважаючи на те, що спадкодавець не набув права власності на спірну житлову будівлю, спадкоємці також не набувають права власності у порядку спадкування. Виходячи з наведеного, дослідивши наявні докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, суд дійшов переконання, що у позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст.12, 13, 200, 263-265 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Опришко П.З.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 жовтня 2019 року.