Дата документу 08.10.2019 Справа № 336/7272/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/7272/17 Головуючий у 1 інстанції Зарютін П.В.
Провадження №22ц/807/2772/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року вказаний позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слухання вказаної справи було призначено на 14 травня 2019 року, проте, враховуюче те, що заявлені ним свідки на вказану дату не мали можливості з`явитись, він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, про що 13 травня 2019 року надав відповідну заяву. Отже про причину неявки у судове засідання призначене на 14 травня 2019 року суд був повідомлений.

Щодо судового засідання, призначеного на 01 липня 2019 року ОСОБА_1 зазначає, що станом на 01 липня 2019 року не мав змоги прибути у судове засідання, про що 30 червня 2019 року повідомив суд відповідною заявою.

29 серпня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року вважають такою, що ухвалена з дотриманням вимог діючого законодавства України, а апеляційну скаргу необґрунтованою, з цих підстав просять залишити її без задоволення.

30 серпня 2019 року від третьої особи П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява, в якій зазначається, що при вирішенні справ в порядку цивільного судочинства у сфері спадкового права, нотаріуси не є особами, юридично зацікавленими у результатах вирішення справи судом та реалізації ухваленого рішення, у зв`язку з чим, просили розглядати справу за їх відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання 14 травня 2019 року позивач не з`явився, при цьому, не повідомив суд про причини неможливості його явки. 01 липня 2019 року ОСОБА_1 знов не з`явився у судове засідання у зв`язку із хворобою. Натомість, суду не було надано підтверджень поважності його неявки, а отже, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із повторною неявкою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 05 квітня 2019 року розгляд зазначеної справи був відкладений на 14 травня 2019 року.

13 травня 2019 року ОСОБА_1 до канцелярії суду подав заяву, в якій він у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свідків у судове засідання на вказану дату просить відкласти розгляд справи на іншу дату (т. 2 а.с. 37).

З протоколу судового засідання від 14 травня 2019 року вбачається, що у зв`язку з неявкою позивача справу було відкладено на 01 липня 2019 року (а.с. 41).

30 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій він просив перенести засідання у зв`язку з хворобою (т. 2 а.с. 42).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи з його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Так, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не оскаржується факт його обізнаності про призначення слухання справи на зазначені дати, зміст скарги зводиться до того, що суд був обізнаний про причини його неявки, а отже не мав права залишати його позовну заяву без розгляду.

Натомість, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вірно зазначив, що з заяви від 13 травня 2019 року не зазначено причини неможливості явки у судове засідання самого позивача ОСОБА_1 .

Окрім цього, відкладення слухання справи для виклику свідків взагалі не передбачено нормами ЦПК України.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, рішення від 26 травня 1988 року); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, рішення від 16 грудня 1999 року).

Крім того, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Також, узгоджується із матеріалами справи посилання суду на відсутність будь-яких доказів хвороби ОСОБА_1 , про яку зазначену у його заяві від 30 червня 2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно визнав неявку ОСОБА_1 другою поспіль та без поважних причин, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Слід також наголосити, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

До апеляційної скарги скаржником додана копія довідки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 1954 р.н. відвідав сімейного лікаря. Натомість вказана довідка колегією суддів оцінюється критично, оскільки неможливо ідентифікувати точну дату відвідування та дату вказаної довідки (т. 2 а.с. 55).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з огляду на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, при цьому не надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Такий висновок суду узгоджується з наявними у справі доказами та відповідає фактичним обставинам.

Враховуючи, що при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

За наведених обставин, ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування - не вбачається.

ст. ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: