УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/8534/19

Провадження № 22-ц/816/4666/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В.І., Левченко Т.А.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2019 року в складі судді Князєва Б.В., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності в ньому понад один рік без поважних причин, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що йому належить житловий будинок АДРЕСА_1 (2 /3 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 1/3 частина за договором купівлі-продажу). У цьому будинку він зареєстрований разом з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин не проживає у зазначеному житловому приміщенні, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, особистих речей в будинку не має, будинком не цікавиться. Вказує, що через її реєстрацію у будинку, він не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг та не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_2. такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказує, що її постійним місцем проживання, яке вона ніколи не залишала, є будинок АДРЕСА_1 , де на цей час проживає та зареєстрована разом з дочкою та позивачем.

Зазначає, що 1/3 частина спірного будинку придбана ними у 2017 році під час перебування у шлюбі, а тому в силу ст. 60 Сімейного Кодексу України є їх спільною сумісною власністю, а не власністю позивача.

Про розгляд справи у суді першої інстанції повідомлень не отримувала, про прийняте рішення дізналася лише 15 серпня 2019 року, отримавши поштою його копію. Як на докази постійного проживання у вказаному будинку посилається на Акт, засвідчений головою квартального комітету, довідки з місця роботи: ДНЗ «Світанок», де працювала до вересня 2018 року, та ТОВ «Преміум Стар», де працює з 14 вересня 2018 року.

07 жовтня 2019 року, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі та визнання нечинним рішення суду першої інстанції, у зв`язку з відмовою від позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав заяву,

відповідача ОСОБА_2 та її представника - адвоката Лазун Н.С., які не заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява ОСОБА_1 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. ст. 206, 373 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що наслідки відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йому відомі та зрозумілі.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду вважає, що необхідно прийняти відмову ОСОБА_1 від позову, рішення суду першої інстанції необхідно визнати нечинним, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст. ст. 373, п. 3 ч. 1 ст. 374, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати нечинним рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2019 року та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

О.Ю.Кононенко

В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко