Справа № 209/2562/19
Провадження № 2/209/1262/19
РІШЕННЯ

іменем України

25 вересня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Шаповіал А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між нами припинені. 27 грудня 2007 року, перебуваючи в шлюбі, сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Між ним та відповідачем немає домовленості щодо розміру часток у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тож він вважає, що їхні частки є рівними. Оскільки мирним шляхом їм з відповідачем не вдалося вирішити питання про порядок поділу спірного майна, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, розташовану зха адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаної квартири, що дасть підстави для реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

22 серпня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження на 25 вересня 2019 року на 13.30 годину.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі згідно вимог ч.3ст.211ЦПК України, в матеріалах справи достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність заслуховування судом особистих пояснень сторін відсутня.

Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.11/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 13,14/. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між ними припинені. 27 грудня 2007 року, перебуваючи в шлюбі, сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, /а.с.15/ який був укладений у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В. (ВКС № 036517 реєстр №5467) та зареєстровано право власності на ім`я дружини в ОКП Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації 03.01.2008 року в книзі №153, номер запису 22173 за реєстраційним №11505408 за номером витягу № 17273120, копія витягу/а.с.17/.

Складається квартира із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 40,1 кв.м., відповідно, кожна із кімнат має площу 18,2 кв.м., 11,9 кв.м. та 10,0 кв.м. Загальна площа квартири становить 70,2 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорта вищевказаної квартири /а.с.18-19/. Відповідно довідки №1/16129 від 26 липня 2019/а.с.20/, сторони зареєстровані у вищевказаній квартирі

Згідно звіту про оцінку майна №6935/а.с.21-33/ вартість квартири становить 173899,00 грн. Між позивачем та відповідачем немає домовленості щодо розміру часток у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тож позивач вважає, що їхні частки є рівними.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, за таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. … Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Як зазначено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази вставновлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири в звязку з тим, що спірна квартира була придбана в період шлюбу на спільні кошти, то вона є спільною сумісною власністю подружжя, домовленостей між подружжям з приводу майна ніякого не було, тому частки подружжя є рівними, таким чином позовні вимоги позивача про розподіл квартири шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частки квартири. підлягають задоволенню, крім того проти такого розподілу спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири не заперечує і відповідач.

На підставі ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 316, 319, 321, 392 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", керуючисьст. ст. 3, 12, 76, 78, 81, 82, ч.3 ст. 211, ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) про розподіл майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири задовольнити повністю.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 вересня 2019 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая