Справа № 676/201/18
Номер провадження 2/676/1680/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до Кредитного договору №014/2754/82/0832 від 05.04.2007 р. банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді невідновлюванної кредитної лінії з лімітом 25 000,00 дол. США строком до 04.04.2017 р. із сплатою 13,75% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. Відповідно до умов п. 3.1. кредитного договору банк надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок з можливою подальшою видачею готівки через касу Кредитора. Відповідно до умов п. 5.1 та п. 5.7. Кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 04.04.2017 року на рахунок, визначений п. 4.1. Кредитного договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. В забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору було укладено Договір поруки від 05.04.2007 р. згідно якого ОСОБА_4 на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору в повному обсязі. Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання та припиняється у межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання. Однак позичальником не виконуються вищезазначені умови, не здійснюється місячна сплата кредиту, в зв`язку з чим станом на 09.10.2017 р. заборгованість по кредиту становить 8 649,39 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 231 284,09 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 8 649,39 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 231 284,09 грн.). Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідачів на свою корсть солідарно заборгованість за Кредитним договором 014/2754/82/0832 від 05.04.2007 р. у сумі 8 649,39 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 231 284,09 гривень), в тому числі прострочену заборгованість за кредитом 8 649,39 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 231 284,09 гривень); стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 469,26 гривень у рівних частинах. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні вимог відповідача та його представника про застосування до позовних вимог позовної давності як безпідставних. Суду представник позивача пояснив, що в кредитний договір а також в договір поруки сторони змін, доповнень не вносили, не укладалися договори реструктуризації.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник в суді позов не визнали, просять відмовити в задоволенні позовних вимог до неї, просять застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, подали суду відповідну заяву. Суду представник відповідача пояснив, що позивач пропустив строк звернення з вимогами до її довірителя яка вступає поручителем за зобов`язаннями її колишнього чоловіка ОСОБА_1 передбачені ч.4 ст.559 ЦК України оскільки з вимогами до суду звернувся після спливу шести місяців з часу виникнення першого прострочення платежу позичальника по кредитному договору; просить суд врахувати, що позичальнику було надано споживчий кредит, а тому відповідно до ст..11 закону України «Про захист прав споживачів» забороняється кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту строк давності якого минув.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судом по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

05.04.2007 р. між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №014/2754/82/0832 згідно якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді невідновлюванної кредитної лінії з лімітом 25000,00 дол. США строком до 04.04.2017 р. із сплатою 13,75% річних.

Відповідно до умов п. 5.1 та п. 5.7. кредитного договору відповідач зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: -щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 04.04.2017 р. на рахунок, визначений п. 4.1. Кредитного договору; - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором.

П. 8.3 Кредитного договору встановлено, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. З підписанням Кредитного договору останній засвідчив, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав, відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору надав відповідачу ОСОБА_1 , кредит в розмірі 25000,00 дол. США, що підтверджується копією виписки по рахунку та розпорядження відповідачу про видачу кредитних коштів від 05.04.2007 р.

Позичальник відповідача по справі ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Згідно розрахунку позивача, який приєднаний до позовної заяви, заборгованість позичальника ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 09.10.2017 р. становить 15962,69 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 8649,39 дол. США, заборгованість за відсотками 7313,30 доларів США. Банком пред`явлено до суду вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі заборгованості по тілу кредиту 8649,39 доларів США. Станом на 10.10.2019 р. 8649,39 дол. США з врахуванням офіційного курсу НБУ 24,70100100 грн. за 1 долар США еквівалентно 213 648,59 грн.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору було укладено Договір поруки від 05.04.2007 р. між банком та відповідачем ОСОБА_4 (а.с.30-32).

П.1.2 зазначеного договору передбачено, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по Борговим зобов`язанням Боржника ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору № 014/2754/82/0832 від 05.04.2007 р., а саме: повернути кредит в розмірі 25000,00 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку(пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до п.4.1 договору поруки він набуває чинності з моменту його підписання сторонами (05.04.2007 р.) і діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя(п.4 ст. 559 ЦПК України).

Ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України( в редакції діючій на час укладення між сторонами договору поруки): «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.»

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України(в редакції закону № 2478-VIII від 03.07.2018 р., діючої на час винесення рішення): «Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.»

На думку суду твердження відповідача та її представника, що порука припинена в зв`язку з тим, що банк вимоги до неї пред`явив після спливу шести місяців як з часу виникнення першої прострочки до договору кредиту так і після закінчення строку кредитного договору є безпідставними, оскільки кредитним договором передбачено строк остаточного погашення кредиту до 04.04.2017 р., з позовними вимогами до поручителя як і до позичальника банк звернувся 11.01.2018 р., тобто в межах трирічного строку який передбачено абз.2 п.4.1 договору поруки і який визначає встановлений сторонами строк поруки.

Відповідачем та її представником подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає три роки. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача ОСОБА_1 повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

При цьому суд враховує правові позиції сформульовані Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13.

Враховуючи, що кредитним договором передбачено строк погашення кредиту 05.04.2017 р., позивач з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом звернувся 11.01.2018 р., відповідно до умов кредитного договору встановлено строк сплати щомісячних платежів до 15 числа кожного місяця впродовж строку кредитування(згідно Графіку погашення кредиту), розмір простроченої заборгованості по сплаті щомісячних платежів по тілу кредиту станом на 15.12.2014 р. складав 2607,82 долари США, а тому з відповідачів підлягає до стягнення солідарно заборгованість по тілу кредиту в межах строку позовної давності з 11.01.2015 р. в розмірі 6041,57 доларів США(8649,39 долари США 2607,82 долари США = 6041,57 долари США).

Суд критично оцінює заперечення представника відповідача ОСОБА_6 в суді щодо вимог позивача з посиланням на положення статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, при цьому суд враховує, що відповідно до роз`яснень які містяться в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: «суди мають виходити з того, що у системному зв`язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв`язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред`явлення окремих вимог у зв`язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність.» Враховуючи, що як встановлено судом строк давності до вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту з врахуванням щомісячних платежів за період з 11.01.2015 р. по 05.04.2017 р. не пропущено, а тому саме в цій частині, як це зазначено вище, вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно з врахуванням задоволених вимог.

При визначені розміру судового збору який підлягає до стягнення, суд також враховує, що розмір задоволених судом вимог 6041,57 доларів США на день винесення рішення еквівалентний 149 232,83 грн. та розмір сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду в розмірі 3469,26 грн. В зв`язку з цим з відповідачів підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в розмірі 2238,49 грн.( 149 232,83 грн. х 3469,26 грн. : 231284,09 грн. = 2238,49 грн.).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 253, 256, 257, 266, 267, 524, 526, 527, 530, 553-554, 558, 610, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, суд -

ухвалив:

позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 сті) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(код ЄДРПОУ 1430590; місцезнаходження: вул.Лескова, 9, м.Київ) заборгованість за кредитним договором № 014/2754/82/0832 від 05.04.2007 р. в сумі 6041,57 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(код ЄДРПОУ 1430590; місцезнаходження: вул.Лескова, 9, м.Київ) 1119,25 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(код ЄДРПОУ 1430590; місцезнаходження: вул.Лескова, 9, м.Київ) 1119,24 грн. судового збору.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2019 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В