Провадження №2/521/4446/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Одеської товарної біржи про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним ,

ВСТНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Богатова Марія Андріївна звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Одеської товарної біржи про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своєї заяви, позивач зазначає, що 07 червня 1994 року між ОСОБА_4 , яка діяла від себе особисто і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , 1985 року народження з одного боку та ОСОБА_1 з іншого, було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №3171, згідно якого позивач придбав 16/25 частин квартири АДРЕСА_1 . Договір було укладено в місті Одесі на Одеській товарній біржі та зареєстровано в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 3171 від 07.06.1994 р, право власності зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 липня 1994 року в книзі 51 пр-стор.32 - р. №398. Вказані 16/25 частин квартири належали відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23 травня 1994 року. Також позивач зазначає, що є власником 9/25 частин зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №3172 від 07.06.1994 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 07.06.1994 року, право власності зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 липня 1994 року в книзі 51 пр - стор.33-р. №398. Зазначені 16/25 квартири, яка складається з двох кімнат житловою площею 32,5 кв.м, були придбані позивачем у відповідачів за 23500 карбованців, які були одержані відповідачами повністю до підписання договору, про що свідчить п. 6 договору. Таким чином, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства. 20 вересня 2019 року з метою відчуження належного на праві власності нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 в будинку АДРЕСА_3 позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського округу Харитонюк Тетяни Андріївни та отримав лист №640/01-16 щодо необхідності звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Через те, що на теперішній час власник квартири немає можливості розпорядитися своєю власністю, що порушує його права, позивач змушений звернутись із відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки в суд не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, вказавши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просить справу слухати у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просить справу слухати у її відсутність.

Представник третьої особи Одеської товарної Біржі в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 1994 року між ОСОБА_4 , яка діяла від себе особисто і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , 1985 року народження з одного боку та ОСОБА_1 з іншого, було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №3171, згідно якого позивач придбав 16/25 частин квартири АДРЕСА_1 . Вказані 16/25 частин квартири належали відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23 травня 1994 року. Договір було укладено в місті Одесі на Одеській товарній біржі та зареєстровано в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстр. № 3171 від 07.06.1994 р. (а.с.7-9)

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 9/25 частин зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №3172 від 07.06.1994 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 07.06.1994 року, право власності зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 липня 1994 року в книзі 51 пр - стор.33-р.№398. (а.с.17-19)

25 липня 1994 року право власності на 16/25 частин квартири АДРЕСА_1 . було зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі 51 пр-стор.32, №398. (а.с.10)

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано.

Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1994 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.

Керуючись ст.41 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 47, 153, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Одеської товарної біржи про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі- продажу нерухомого майна № 3171 від 07 червня 1994 року, а саме 16/25 частин квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , 1985 року народження, з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3171 07/06/1994 року, та зареєстрований 25 липня 1994 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі 51 пр, стор.32, № 398.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: