Справа № 526/1640/18
Провадження № 2/526/46/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Скачко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

до суду звернулося АТ КБ ПриватБанк із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що відповідно до укладеного договору від 27 березня 2007 року, ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 6800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. 3.2, п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг.

У позовній заяві також значиться, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, складає між нею і позивачем Договір, про що свідчить її підпис у заяві. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 29.07.2018, має заборгованість у розмірі 26811,02 грн, яка складається з наступного: 3493,60 грн заборгованість за кредитом; 21564,51 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1252,91 грн штраф (процентна складова).

З цих підстав, АТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

У судове засідання представник позивача АТ КБ „ПриватБанк не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у матеріалах цивільної справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, у відповіді на відзив представник АТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, направила відзив, в якому зазначила, що повністю не визнає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» так, як договір № б/н від 27.03.2007 не укладала і не підписувала. З даного приводу була порушена кримінальна справа Кіровським РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області за № 65081022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У червні 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звертався до Гадяцького районного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором від 27.03.2007. 09 червня 2008 року був виданий судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. 18 червня 2008 року, на підставі її заяви, ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області судовий наказ скасовано (цивільна справа № 2-н-115/2008). Тобто АТ КБ «ПриватБанк» було відомо про порушення права на відшкодування кредитних коштів, проте з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду лише 27.08.2018, тобто з пропуском строку для подачі позову до суду, а не з моменту скасування судового наказу, тобто з 09.06.2008. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову, у зв`язку з пропуском строку для подачі позову до суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Скачко М.О. у судовому засіданні позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості не визнала, з підстав, викладених у відзиві та просила відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з відзивом ОСОБА_1 , направив відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору. ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, вона зобов`язання за вказаним договором не виконала. Питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), наявність тверджень відповідача про те, що підпис виконаний не нею, а іншою особою, не мають правового значення по даній справі. Доводи відповідача про те, що договір нею не підписувався та не укладався, можуть бути підставою для визнання його судом недійсним. Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. З огляду на викладене, відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним, у зв`язку з не підписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості.

Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. АТ КБ ПриватБанк надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), відповідач, у свою чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду, тому підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної даваності, тому представник АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Скачко М.О., дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до наданої позивачем заяви значиться, що 27 березня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит, сума кредитного ліміту становить 3500 грн, базова кредитна ставка по кредитному ліміту складає 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Строк дії картки у вказаній заяві не зазначено.

У пункті 9.12 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та в разі коли ні одна зі сторін не проінформувала другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У заяві також вказано, що відповідач ознайомилася та згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 27.03.2007 станом на 29.07.2018 складає 26811,02 грн, з яких: 3493,60 грн - заборгованість за кредитом, 21564,51 грн - заборгованість за процентам 1752,91 грн заборгованість по судовим штрафам.

Зі змісту розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором вбачається, що автоматичні списання коштів банком з рахунків відповідача для погашення заборгованості здійснювалися у 2010, 2011, 2013, 2015 роках, останнє списання відбулось 28.02.2018.

У постанові ВССУ у справі № 755/28699/14-ц від 24.01.2017 зазначалось, що автоматичне списання коштів банком для погашення заборгованості не є підставою для переривання строку позовної давності у розумінні положень ст. 264 ЦК України, оскільки переривання строку можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився. При цьому, бездіяльність відповідача (не оспорювання списання коштів) не свідчить про визнання ним боргу".

Зі змісту повідомлення Гадяцького РВ ГУМВС України в Полтавській області від 09.02.2009 № 1274 вбачається, що матеріали перевірки, зібрані по зверненню ОСОБА_1 за фактом незаконного заволодіння її паспортом ОСОБА_3 направлено для вирішення питання по суті до Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області. У ході проведення перевірки встановлено, що належний ОСОБА_1 паспорт ОСОБА_3 віддала ОСОБА_4 , пообіцявши влаштувати відповідача на роботу. ОСОБА_5 шахрайським способом заволоділа документами ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та заключила кредитні договори в банках м. Дніпропетровськ. Перевіркою також встановлено, що Кіровським РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу № 65081022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.06.2019 з Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (пл. Троїцька (Червона) 2а, м. Дніпро, 49100) витребувано відомості щодо кримінальної справи № 65081022, порушеної Кіровським РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, проте Дніпровський ВП ГУНП в Дніпропетровській області ухвалу суду не виконав, ніяких відомостей суду не надав.

Відповідач ОСОБА_1 , до винесення судом рішення, у відзиві заявила вимогу, зокрема просила відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, відповідно до ст. 267 ЦК України.

Позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно ст. 631 ЦК України, строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно положень ч. 2 ст. 260 ЦК України, порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

У відзиві відповідач стверджувала, що не укладала кредитний договір від 27.03.2007, з цього приводу Кіровським РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області була порушена кримінальна справа № 650810002 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На неодноразові її звернення про результати розгляду даного кримінального провадження її не повідомили.

В обгрунтування спливу позовної давності відповідач направила копію ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 червня 2008 року, на підставі якої скасовано судовий наказ від 09 червня 2008 року, виданий Гадяцьким районним судом за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 27.03.2007 у розмірі 5127,18 грн. ЗАТ КБ «ПриватБанк» роз`яснено право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що про порушене право та невизнання ОСОБА_1 заявлених вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором позивач був обізнаний, починаючи з 18 червня 2008 року, проте позов про стягнення заборгованості надійшов до суду лише 31 серпня 2018 року.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази щодо направлення позивачем на адресу відповідача повідомлень щодо наявності простроченої заборгованості із вимогою про її погашення.

Таким чином, позов було пред`явлено після спливу строку позовної давності, а саме у серпні 2018 року, тоді як про порушення прав позивач дізнався у червні 2008 року.

Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного Товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають до задоволення, оскільки заявлені після спливу загальної позовної давності, встановленої законом, а саме тривалістю у три роки, який слід відраховувати з 18 червня 2008 року - дати постановлення ухвали про скасування судового наказу Гадяцького районного суду за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 27.03.2007.

З підстав відмови позивачу у позові, не підлягають до задоволення також вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. 267 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.03.2007 в сумі 26811 (двадцять шість тисяч вісімсот одинадцять) грн 02 коп. та судових витрат в розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Л. І. Тищенко