ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

м. Черкаси

Справа № 695/2244/19 Провадження № 22-ц/821/469/19
категорія: 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Попової М.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Золотоніський район електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Золотоніського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золотоніського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про зобов`язання підключення електроенергії та стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди, у складі: головуючого судді Середи Л.В.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» про зобов`язання підключення електроенергії та стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач 22 травня 2019 року відключив на опорі електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , при цьому залишивши в поштовій скриньці записку про відключення. Попередження про відключення не отримували.

Дізнавшись про таке відключення він звернувся до Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго», де йому повідомили про наявний борг по сплаті за електроенергію в сумі 161,65 грн.

Після сплати 161,65 грн. йому було відмовлено у підключенні електроенергії, оскільки за таке підключення відповідач по справі вимагав сплатити 750 грн.

Зазначає, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі через свій поважний вік та хвороби, а також у зв`язку із тяжкою хворобою дружини та дочки, на лікування яких витрачаються всі кошти його родини, а суму боргу в розмірі 161,65 грн. він не визнає.

Крім того, такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, адже вони живуть без світла, тому немає змоги зберігати в холодильнику харчові продукти, прати білизну, дивитися телевізор. У нього поновились приступи аритмії, а в дружини різко погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим її госпіталізували до лікарні УВС в Черкаській області.

Просив суд зобов`язати Золотоніський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» підключити електроенергію за адресою: вул. С.Шелухіна АДРЕСА_2 Ватутіна), 15.

Стягнути із Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» на його користь 161,65 грн. для відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути з Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» на його користь 2000 грн. для відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Золотоніський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» підключити електроенергію за адресою вул. С. Шелухіна ( АДРЕСА_1 ), 15, м. Золотоноша Черкаської області.

Стягнуто із Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач визнав наявність договірних відносин із споживачем електричної енергії ОСОБА_2 , а в матеріалах справи наявна довіреність ОСОБА_2 надана Деньгі А.Ф. представляти та захищати її інтереси в усіх державних та недержавних установах, у тому числі судах України, таким чином позивач належним чином уповноважений на представництво інтересів споживача електричної енергії, внаслідок чого доводи відповідача про неналежну сторону вважав необґрунтованими.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який полягає у визнанні незаконними дій відповідача є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням та визнав дії щодо відключення електропостачання неправомірними, однак доказів понесення позивачем матеріальних збитків на зазначену ним суму матеріали справи не містять.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру та глибини душевних страждань позивача, пов`язаних з противоправними діями відповідача, а також засад розумності, виваженості та справедливості, заявлений позивачем розмір шкоди є справедливим, а тому суд стягнув на користь позивача заявлену суму моральної шкоди 2000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

06 вересня 2019 року Золотоніський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» подав до Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення Золотоніського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2019 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» сплачений судовий збір в сумі 1152,60 грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги ті факти, що ОСОБА_1 не перебуває в договірних відносинах із Золотоніським РЕМ , не брав жодних зобов`язань перед позивачем щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Так позивач має довіреність від споживача електричної енергії ОСОБА_2 , але позовна заява подана не від її імені, як позивача, а від імені самого ОСОБА_1 .

Натомість довіреністю від 30 серпня 2018 року ОСОБА_3 Олена ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_1 саме від імені довірителя подавати позови.

Зазначає, що відповідач здійснив відключення з повним дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії, а безкоштовного відновлення енергопостачання після відключення не передбачено.

Також вважає, що судом помилково застосовано закон «Про захист прав споживачів», оскільки сам позивач не є споживачем послуг з енергопостачання.

17 вересня 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Золотоніський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго».

Вважає апеляційні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Просив суд відмовити Золотоніському РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 26 вересня 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго».

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 03 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18.05.2018).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд Черкаської області, та застосовані норми права

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадках необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» про зобов`язання підключення електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди спричиненої її відключенням.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про електроенергетику», споживачами електроенергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю.

Відповідно до п. 3.1.1. розділу ІІІ Правил Роздрібного ринку електричної енергії, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

В матеріалах справи відсутній договір про надання послуг з постачання (продажу) електричної енергії та докази відкриття рахунку на споживача за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак сторонами по справі неодноразово зазначалось, що споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_3 з особовим рахунком 78-12 є ОСОБА_2 , донька позивача по справі.

Крім того, наявні в матеріалах справи рахунки за електроенергію за вказаною адресою Золотоніського центру обслуговування споживачів ТОВ «Черкасиенергозбут» (особовий рахунок НОМЕР_1 ) та Золотоніського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» (особовий рахунок 78-12) засвідчують про те, що вони відкриті на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 7 9).

Згідно листа щодо надання роз`яснень ПАТ «Черкасиобленерго» від 07 червня 2019 року № Д-367/01-07 адресованого ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 особовий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 Письмовий договір про користування електричною енергією відсутній (а.с. 10).

З позовної заяви вбачається, що її до суду подано ОСОБА_1 , як позивачем. При цьому до позовної заяви долучено довіреність доньки ОСОБА_2 якою вона уповноважує ОСОБА_1 представляти її інтереси в судах України, зокрема і загальних.

Представництво регулюється главою 17 ЦК України.

Так, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, що встановлено ст. 239 ЦК України.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах (ч. 3 ст. 238 ЦК України).

Відповідно до ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Згідно довіреності від 13 серпня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 874, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 представляти та захищати її інтереси, зокрема, в судах України, включаючи стадії апеляційного та касаційного провадження виконання рішень суду. Надала йому право від її імені подавати, зокрема, заяви, позови та розписуватись від її імені (а.с. 6).

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі довіреності від 13 серпня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 874, має повноваження на представництво інтересів своєї доньки ОСОБА_2 в суді, в тому числі право на подання позовної заяви в її інтересах.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позов подано ОСОБА_1 від свого імені, а не від імені ОСОБА_2 . Згідно до заявлених вимог, останній, як позивач, просить зобов`язати відповідача підключити електроенергію за адресою АДРЕСА_3 та стягнути із відповідача матеріальну та моральну шкоду саме на його користь ОСОБА_1 (а.с. 3).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що хоч у ОСОБА_6 А ОСОБА_7 і є право представляти інтереси ОСОБА_2 , однак це не дає підстав для звернення до суду в своїх інтересах, оскільки ОСОБА_1 не є стороною у спірних правовідносинах, що виникли з приводу надання послуг з електропостачання за адресою АДРЕСА_3 та, відповідно, не має права на стягнення на свою користь матеріальної чи моральної шкоди, як споживач відповідних послуг.

Крім того, звертаючись до суду, ОСОБА_1 в якості відповідача у справі вказав Золотоніський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго».

За змістом ст. ст. 50, 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначити відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача, замінити первісного відповідача належним відповідачем (ст. 51 ЦПК України).

Стаття 48 ЦПК України регламентує поняття сторін у судовому процесі.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ПАТ «Черкасиобленерго» у своїй структурі має відокремлені підрозділи, зокрема, Золотоніський РЕМ.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону (ч. 4 ст. 64 ГК України).

Статтею 48 ЦПК України визначено, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно ж до статей 2, 80, 91, 92, 95, 96 ЦК України право бути стороною у справі та нести відповідну відповідальність мають юридичні особи, а не їх структурні підрозділи, що діють від імені юридичних осіб і не є самостійними суб`єктами цивільних правовідносин.

Таким чином, Золотоніський РЕМ є відокремленим підрозділом ПАТ «Черкасиобленерго», не є юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у справі.

Проте суд першої інстанції не врахував приведених положень закону.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У зв`язку з цим, зокрема, в апеляційній інстанції не вирішується питання про залучення до участі у справі осіб, яких не залучив суд першої інстанції (крім правонаступників), оскільки на стадії апеляційного провадження справа вже є розглянутою судом першої інстанції відносно тих осіб, склад яких сформовано у першій інстанції. Лише в цих межах апеляційний суд наділений повноваженнями перевіряти законність рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, у апеляційного суду відсутні правові підстави для залучення до участі у справі належного відповідача.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову через відсутність належного суб`єктного складу учасників процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує повністю або частково та ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення у разі неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому апеляційна скарга в частині стягнення судових витрат з позивача не підлягають задоволенню.

При цьому ч. 7 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з вищевикладеного, судовий збір, сплачений скаржником в сумі 2305,20 грн. (1152,6 грн. + 1152,6 грн.) необхідно компенсувати за рахунок держави (а.с. 43, 54).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Золотоніського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» задовольнити частково.

Рішення Золотоніського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Золотоніського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про зобов`язання підключення електроенергії та стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди відмовити.

Судовий збір в сумі 2305,20 грн. компенсувати Золотоніському району електричних мереж за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, який сплачений платіжним дорученням № 34 від 05 вересня 2019 року на суму 1152,60 грн. та платіжним дорученням № 101 від 23 вересня 2019 року на суму 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак