Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3407/19
Р І Ш Е Н Н Я

11 жовтня 2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Демчик Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси 19.04.2019р. з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом в якому просила виділити із спільної часткової власності належну їй 27/50 частку домоволодіння та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок з прибудовами, А-1, а; а-1, житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 69,1 кв.м., літню кухню Б, б, вбиральню В, погріб Г-1, сарай Д, сарай Ж, вбиральню 3, замощення 1, огорожу №1-4, 6, 7, водо колонку №8, ј колодязя №5.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2014 року за №3207 вона успадкувала 27/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Житловий будинок з прибудовами в цілому визначені під літ. А-1, а, а-1, житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 69,1 кв.м., літня кухня Б, б, вбиральня В, погріб Г-1, сарай Д, сарай Е, сарай Ж, вбиральня 3, замощення 1, огорожа №1-4, 6, 7, водо колонка №8, ј колодязя №5. Згідно рішення від 26.04.1937р. №613 за домоволодінням закріплена в постійному користуванні земельна ділянка площею 600 кв.м.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого державною нотаріальною конторою 20.12.1979р. №2-9472, належить 8/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державною нотаріальною конторою 06.12.1975р. №2-5735, належить 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта № 10/19/Буд від 05.03.2019р. вартість належній позивачу частки домоволодіння становить 81000грн. Даним висновком також підтверджується можливість виділу в натурі її частки.

Добровільно вирішити питання про виділ частки в натурі відповідачі не бажають, тому позивач була вимушена звернутися до суду за даним позовом.

Ухвалою суду від 10 травня 2019 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 21 червня 2019 року закрите підготовче провадження, призначено справу до судового засідання з повідомленням сторін.

12.07.2019р. надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Дубинського В.А,, який діє в інтересах відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .. З даного відзиву вбачається, що між сторонами у даній справі ще у 1975р. згідно договору купівлі-продажу від 06.12.1975р. 23/50 частин будинку АДРЕСА_1 було встановлено порядок користування житловим приміщенням. Покупцем по даному договору є ОСОБА_3 , на той час її фамілія була ОСОБА_4 . Згідно умов даного договору відповідачу ОСОБА_3 в користування відходять приміщення в будинку № АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , сарай Ж та колодязь ј. Даний порядок користування вказаний також в технічному паспорті на належну частку житлового будинку. В ньому також вказані погреб та вбиральня. Відповідна частина земельної ділянки надана їм в безстрокове користування. Тому просили відмовити в задоволенні позову.

16.07.2019р. позивачем надано відповідь на відзив з якого вбачається, що ОСОБА_1 частково погоджується з відзивом. Не заперечує проти виділення відповідачам належної їм 23/50 частин домоволодіння згідно договору купівлі-продажу від 06.12.1975р. та визначений технічним паспортом. Проте не погоджується з тим, що відповідачі просять суд відмовити в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

16.07.2019р. позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просила суд виділити із спільної часткової власності в натурі належну їй 27/50 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (квартиру АДРЕСА_4 з прибудовами лі. «а» та літ. «а1», а саме приміщення житлових кімнат: 1-4 площею 10,50 кв.м. та 1-5 площею11,30кв.м., приміщення кухні 1-3 площею 11,20кв.м., приміщення коридору 1-1 площею ,40 кв.м. та котельні 1-2 площею 2,50кв.м., літню кухню літ. «Б» з прибудовою літ. «б», сараї літ. «Д» та літ. «Е», погріб літ. «Г1» під сараєм літ. «Д», вбиральню літ. «В», водо колонку літ. «№8», замощення літ. «І», огорожа літ. «№2» та літ. «№4», хвіртку літ «№1») на частині земельної ділянки площею 600 кв.м.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте від позивача надійшла до суду письмова заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та зазначили, що проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2014 року за №3207 вона успадкувала 27/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Житловий будинок з прибудовами в цілому визначені під літ. А-1, а, а-1, житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 69,1 кв.м., літня кухня Б, б, вбиральня В, погріб Г-1, сарай Д, сарай Е, сарай Ж, вбиральня 3, замощення 1, огорожа №1-4, 6, 7, водо колонка №8, ј колодязя №5. Згідно рішення від 26.04.1937р. №613 за домоволодінням закріплена в постійному користуванні земельна ділянка площею 600 кв.м. (а.с. 10).

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державною нотаріальною конторою 06.12.1975р. №2-5735, 23/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 (а.с. 151-152). За умовами даного договору в користування покупця ОСОБА_5 відходять приміщення в будинку: 2-1, АДРЕСА_3 , жилою площею 22,5кв.м., сарай «Ж», погріб «Г», колодязь ј.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 08.01.2008р. прізвище ОСОБА_5 після розірвання шлюбу змінено на ОСОБА_6 (а.с. 144).

Згідно висновку експерта № 10/19/Буд від 05.03.2019р. встановлено, що технічно можливо виділити в натурі 27/50 частин житлового будиковолодіння АДРЕСА_1 (квартиру АДРЕСА_4 з прибудовами лі. «а» та літ. «а1», а саме приміщення житлових кімнат: 1-4 площею 10,50 кв.м. та 1-5 площею11,30кв.м., приміщення кухні 1-3 площею 11,20кв.м., приміщення коридору 1-1 площею ,40 кв.м. та котельні 1-2 площею 2,50кв.м., літню кухню літ. «Б» з прибудовою літ. «б», сараї літ. «Д» та літ. «Е», погріб літ. «Г1» під сараєм літ. «Д», вбиральню літ. «В», водо колонку літ. «№8», замощення літ. «І», огорожа літ. «№2» та літ. «№4», хвіртку літ «№1») на частині земельної ділянки площею 600 кв.м. (а.с. 20-29).

Позивач зазначає, що звернення до суду з даним позовом, зумовило необхідність виділення в натурі об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, задля подальшого оформлення права власності на таке приміщення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України визначено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що с у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадках, встановлених законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Отже суд при наявності порушеного права та вирішенні такого спору повинен встановлювати обставини технічної можливості виділу майна та можливості його використання як самостійного об`єкта цивільних відносин.

В судовому засіданні встановлено, та визнається сторонами, що технічно можливо виділити в натурі 27/50 частин житлового будинковолодіння АДРЕСА_1 (квартиру АДРЕСА_4 з прибудовами лі. «а» та літ. «а1», а саме приміщення житлових кімнат: 1-4 площею 10,50 кв.м. та 1-5 площею11,30кв.м., приміщення кухні 1-3 площею 11,20кв.м., приміщення коридору 1-1 площею ,40 кв.м. та котельні 1-2 площею 2,50кв.м., літню кухню літ. «Б» з прибудовою літ. «б», сараї літ. «Д» та літ. «Е», погріб літ. «Г1» під сараєм літ. «Д», вбиральню літ. «В», водо колонку літ. «№8», замощення літ. «І», огорожа літ. «№2» та літ. «№4», хвіртку літ «№1») на частині земельної ділянки площею 600 кв.м.

З огляду на вищевикладене, а також те, що відповідачі визнають уточнені позовні вимоги в повному обсязі, враховуючі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, то суд приходить до наступних висновків.

При зверненні до суду з позовом, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40грн. та здійснено доплату в розмірі 41,60грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 1, 2).

Разом з тим, позивачем не заявлено клопотання про відшкодування сплаченого нею судового збору за рахунок відповідачів, а тому суд дане питання не розглядає.

Керуючись ст.ст. 182, 356, 358, 364, 370 ЦК України, Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити із спільної часткової власності в натурі належну ОСОБА_1 27/50 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (квартиру АДРЕСА_4 з прибудовами лі. «а» та літ. «а1», а саме приміщення житлових кімнат: 1-4 площею 10,50 кв.м. та 1-5 площею11,30кв.м., приміщення кухні 1-3 площею 11,20кв.м., приміщення коридору 1-1 площею ,40 кв.м. та котельні 1-2 площею 2,50кв.м., літню кухню літ. «Б» з прибудовою літ. «б», сараї літ. «Д» та літ. «Е», погріб літ. «Г1» під сараєм літ. «Д», вбиральню літ. «В», водо колонку літ. «№8», замощення літ. «І», огорожа літ. «№2» та літ. «№4», хвіртку літ «№1») на частині земельної ділянки площею 600 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик