Справа № 214/2645/19
2/214/1805/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з до суду з позовом 08.04.2019 року, в якому просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування та розпорядженням майном шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 23.02.2013 рок ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано 12.02.2014 року. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом у вказаній квартирі. Однак, під час сумісного проживання відповідач постійно б`є позивача, спричиняє тілесні ушкодження, принижує, ображає та не дивлячись на це вона намагалась зберегти стосунки. На сьогоднішній день ОСОБА_1 мешкає у своєї матері за іншою адресою, відповідач зачинив двері та не впускає в належну їй квартиру. Враховуючи, що вона бажає вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а відповідач чинити перешкоди, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 25.04.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявним в матеріалах справи поштовим поверненням. Поважність причини неявки суду не відомі.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, на підставі свідоцтва про право власності на житло серія С НОМЕР_1 , виданого 01.09.1193 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, виданого згідно розпорядження від 07.07.1993 року №С 3273, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 15), згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №178054610 від 20.08.2019 р. право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано, номер запису управа власності 32883204.

Згідно досліджених доказів відповідач ОСОБА_2 не є співвласником вказаного житлового приміщення.

Однак, як вказувала позивач, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 09.04.2019 року за №01.16-12/1048 за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 Балакіна) зареєстрований ОСОБА_2 з 12.04.2001 року по теперішній час.

При цьому, дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 23.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис 102 , який розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.1996 року (а.с.33).

Із свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 23.02.2001 рокуслідує , що під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 14).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалась на чинення їй перешкод з боку ОСОБА_2 , який перешкоджає їй проживати у належній їй квартирі, висловлюючи на її адресу погрози, б`є її, спричиняючи тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона просить суд виселити його з житлового приміщення без надання іншого.

Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та колишнім членом її сім`ї (родичем непрямої лінії споріднення).

Згідно зі ст.317, ч.1 ст.319, ст.383 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Як визначено ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статті 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цим норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При цьому, позивач повинен довести, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Право вимагати у судовому порядку виселення членів сім`ї, у т.ч. колишніх, без надання іншого жилого приміщення власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст.157 ЖК УРСР, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 ЖК УРСР, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Крім того, згідно із п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, під час вирішення справ про виселення на підставі ст.116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачеві шляхом позбавлення її можливості проживати в належному їй житловому приміщенні.

Так, як вказувала позивач, що відповідач ОСОБА_2 б`є, ображає її та не пускає до належної їй на правіквласності квартири. Відповідач до суду не з`явився, доказів протилежного, суду не надав.

Факт систематичного порушення правил співжиття та безрезультатності заходів запобігання і громадського впливу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: листом начальника Саксаганського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області зазначено, що факти, викладені у заяві ОСОБА_1 про вчинення з нею сварки підтвердились та ОСОБА_2 винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства у сім`ї (а.с.34); листом Саксаганського відділення КВП ГУНП в Дніпропетровській області №48.5/2-712-ЄО від 21.02.2018 року згідно якого ОСОБА_1 зверталась до правоохоронних органів з приводу погроз фізичною розправою з боку її колишнього чоловіка (а.с. 16); із витягу з ЄРДР вбачається, що 02.04.2019 року до Саксаганського ВП КВП надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 01.04.2019 року перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_4 колишній чоловік ОСОБА_2 наніс заявниці тілесні ушкодження, що за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 03.04.2019 року за ч. 1 ст. 125 ККУ. На даний час досудове розслідування кримінального провадження триває (а.с. 17).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1-3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Враховуючи доведеність в ході судового розгляду обставин порушення прав позивача як співвласника житлового приміщення, створення перешкод з боку ОСОБА_2 в користуванні ним, наявність підстав, які в розумінні ст.116 ЖК УРСР визначають можливість виселення відповідача як колишнього члена сім`ї, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та ухвалити рішенням, яким усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 шляхом виселення з вказаного приміщення ОСОБА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування особи жилим приміщенням (виселення), є достатньою правовою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання, що також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.

Крім того, враховуючи задоволення позовних вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.3, 316, 317, 319, 381, 386, 391, 1259, 1264 ЦК України, ст.ст.81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом виселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоди в користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 шляхом виселення з вказаного приміщення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку місця проживання.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду складено та підписано 10.10.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь