Головуючий в 1 інстанції Безрук Т.В.
Доповідач: Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мальцевої Є.Є.,

суддів Мироненко І.П., Гаврилової Г.Л.,

секретар Сидельнікова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Волноваського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення коштів-

в с т а н о в и в:

17 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з солідарно з відповідачів - Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області та Волноваського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області на її користь успадковану після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману суму страхової виплати у сумі 72293, 71 гривень.

В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Першій краматорський державній нотаріальній конторі їй було видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого спадщина складається з недоотриманої суми страхової виплати у сумі 72293 гривні. З метою отримання грошових коштів позивач звернулася до Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. Листом від 15.08.2018 року заява позивача була залишена без розгляду та їй запропоновано звернутися до Волноваського управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.

На звернення позивача до Волноваського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області було отримано лист від 30.08.2018 року про відмову у видачі належних позивачу на підставі свідоцтва про справо на спадщину за законом коштів. Свою відмову Волноваське відділення мотивувало тим, що відсутні підстави для нарахування та здійснення страхових виплат навіть за наявності свідоцтва про право на спадщину. Отже, Волноваське відділення не визнає вправо власності позивача на спадкове майно, тому вона змушена звернутися за судовим захистом.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, Волноваського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 72293,71 гривні, які належать останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2018 року.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 722,93 гривні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 червня 2019 року у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що спадкодавець відповідно до закону не мав права на страхові виплати у сумі 72293,71 грн, на які було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та з заявою про продовження страхових виплат до відділень Фонду соціального страхування України як внутрішньо переміщена особа не звертався.

Відповідно до діючого законодавства, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, звернення до структурного підрозділу місцевої адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Нарахування та виплата страхових коштів здійснюється управлінням (відділенням) Виконавчої дирекції Фонду після переміщення одержувача на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, на підставі заяви та усіх необхідних документів.

При цьому, рішення про продовження проведення раніше призначених виплат та виплату раніше нарахованих, але не виплачених страхових сум оформлюється відповідною постановою відділення Фонду, до якого звернулась внутрішньо переміщена особа. Лише такі постанови є підставою для нарахування раніше призначених страхових виплат у робочих органах виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Якщо потерпілий або особа, що мала право на страхові виплати , не перемістилася на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та не набула право на отримання страхових виплат, як внутрішньо переміщена особа, виплати їй не нараховувалися в управліннях (відділеннях) виконавчої дирекції Фонду, що розташовані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, відповідно відсутні суми, які належали спадкодавцю за життя. Отже, суми, що можуть бути включені до складу спадщини, відсутні.

За таких обставин у відповідача відсутні підстави для нарахування та здійснення страхових виплат померлого згідно з заявою спадкоємця, навіть за наявності в нього свідоцтва про право на спадщину, до якої включено суми, які могли належати спадкодавцю за умови його переміщення та набуття статусу внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача ОСОБА_1 в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Представники відповідачів - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Волноваського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області належно повідомлені про розгляд справи рекомендованими повідомленнями та телефонограмами, зареєстрованими в журналі телефонограм апеляційного суду за №№ 381,382.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Тюніна М.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_3 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно з копією довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 18.12.2014 року № 142б/21958 вбачається, що ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2018 року, виданого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори, встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Спадщина складається з недоотриманої суми страхової виплати у сумі 72293, 71 гривні, що належала спадкодавцю на підставі довідки № 01-20/12-223, виданої 27.11.2017 року Управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, Донецьке міське відділення у Пролетарському районі, юридична адреса: 85700, Донецька область, місто Волноваха, вулиця Обручева, 17 (а.с. 13).

Згідно з листом Краматорського міського відділення фонду соціального страхування Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області № 01-04.1/2731 від 15.08.2018 року на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що заява останньої від 07.08.2018 року щодо отримання спадщини залишена без розгляду, оскільки Краматорське міське відділення виплати ОСОБА_2 не нараховувало та не сплачувало. А виплату по свідоцтву про право на спадщину може здійснити відділення виконавчої дирекції Фонду, в якому були нараховані, але не виплачені суми страхових виплат. Також зазначили, що на теперішній час правонаступником Донецького міського відділення у Пролетарському районі є Волноваське відділення управління виконавчої дирекції соціального страхування України в Донецькій області (а.с.14).

Волноваським відділенням фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області 30.08.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошових коштів, належних їй на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Суд керувався нормами статей 1216, 1218, 1219 ЦК України, якими врегульовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Як було встановлено судом, відповідачем - Управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області не видається належне позивачеві спадкове майно у виді недоотриманої суми страхових виплат у розмірі 72293, 71 грн, які належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2018 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Перший протокол ратифікований Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР й з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

У рішенні від 08 липня 2004 року «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

На теперішній час Україна від зобов`язань, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції в окремих районах Донецької та Луганської областей України відповідно до статті 15 Конвенції не відступала.

Відтак, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З аналізу наведених норм права вбачається, що, відмовляючи повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, посилаючись на відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, відповідач управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною.

Доводи відповідача про те, що спадкодавець не подав заяву до відповідного відділення Фонду для отримання страхових виплат, хочу й був зареєстрований на підконтрольній Україні території, і тому йому нібито не підлягає виплаті ця сума, не грунтуються на законі, суперечать основним положенням Конституції України. Спадкодавець ОСОБА_2 не втрачав права на відповідні виплати, незважаючи на факт їх неотримання, тому немає підстав для невиплати їх позивачу, яка має усі права спадкоємця.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна.

Відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України щодо виплати грошових коштів - суми страхових виплат позивачу, не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права позивача.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий Є.Є. Мальцева

Судді: І.П. Мироненко

Г.Л. Гаврилова