Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2160/19

номер провадження 2/695/1087/19

16 жовтня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, яким просила виключити відповідача з актового запису про народження дочки.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач по справі 24.10.1994 року зареєстрували шлюб у Чудейській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області за актовим записом №26. У березні 1999 року позивач фактично припинила шлюбні відносини із відповідачем та з жовтня 2000 року фактично проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . Від спільного життя у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилася дочка ОСОБА_4 . Рішенням Сторожецького районного суду Чернігівської області від 22.06.2004 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі було розірвано, однак оскільки всі документи позивача на час народження її дочки були на прізвище ОСОБА_1 , то позивач зазначила батьком останньої ОСОБА_2 . В подальшому позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє прізвище на ОСОБА_1 .

Вказана вище обставина стосовно факту зазначення відповідача по справі батьком дитини не створювала позивачу незручностей, однак в подальшому почала створювати проблеми пов`язані із виїздом дитини за кордон, а також викликає негативну реакцію дійсного батька дитини ОСОБА_3 , а тому позивач звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного нею строку для звернення до суду та з даною позовною заявою, якою просила виключити відповідача з актового запису про народження дочки.

Розгляд даної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження на підставі ухвали суду від 10.07.2019 року.

У підготовче судове засідання позивач та її представник, адвокат Винту Ю.М. не з`явились, однак надали до суду заяви, відповідно до яких розгляд справи просили проводити без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа: ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач, третя особа проти задоволення позову не заперечують, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 16.05.2005 року) ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьком зазначений ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (серії НОМЕР_2 від 30.07.2004 року) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №205.

Таким чином судом встановлено, що на час народження ОСОБА_4 шлюб між сторонами був розірваний.

Позивач наполягає, що вона із відповідачем по справі не проживала починаючи з березня 1999 року та лише в травні 2004 року звернулася до суду із відповідною заявою про розірвання шлюбу. В свою чергу починаючи з жовтня 2000 року позивач проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 ..

Суд бере до уваги, що вказана обставина відповідачем по справі не спростовується та не заперечується, а останній навпаки визнав позовні вимоги позивача. За таких обставин, керуючись нормами ст. 82 ЦПК України суд, вважає вказані вище обставини такими, які не підлягають доказуванню.

Відповідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Нормами ч. 1 ст. 138 СК України визначено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка,котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

При розгляді матеріалів даної справи суд бере до уваги, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , та надає згоду на усиновлення його дочки чоловіком ОСОБА_1 ОСОБА_3 , про що зазначив у своїй заяві, яка посвідчена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. та зареєстрована в реєстрі за №1227.

Таким чином відповідач визнав позовні вимоги позивача та факт того, що він не є батьком ОСОБА_4 .

Будь-яких підстав, які б викликали у суду сумніви щодо достовірності обставин зазначених у позовній заяві, або добровільності їх визнання відповідачем, матеріали справи не містять та сторонами не надані.

Згідно з ч. 2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , яка посвідчена приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області, Унгуряну В.А. , зареєстрована в реєстрі за №2197, ОСОБА_3 визнає, що є дійсно батьком ОСОБА_4 , яка народилася за час їх спільного проживання із позивачем по справі без реєстрації шлюбу.

Згідно із свідоцтвом про шлюб (серії НОМЕР_3 від 25.02.2009 року) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували 28.09.2005 року шлюб, внаслідок якого ОСОБА_1 змінила своє прізвище на ОСОБА_1.

Частиною 3 ст. 138 СК України передбачено, що до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Разом із тим позивач звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, яка мотивована тим, що на час народження її дочки діюче законодавство не передбачало можливості записати батьком дитини ОСОБА_3 , а тому життєва ситуація в якій опинилася позивачка не була врегульована нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим суд бере до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, про застосування строків позовної давності суд не просить, обставини викладені в позовній заяві визнає.

Суд при розгляді даної справи також враховує як норми чинного законодавства України, так і приписи міжнародних правових актів.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином враховуючи зазначені вище обставини, та виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином довів обґрунтованість своїх позовних вимог, а тому вони підлягають до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 76, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про оспорювання батьківства - задовольнити повністю.

Поновити пропущений ОСОБА_1 з поважних причин строк для звернення до суду із даною позовною заявою.

Виключити з актового запису №81 від 10.09.2004 року про народження ОСОБА_4 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.