ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1304/18 Номер провадження 22-ц/814/702/19Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т.Г. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розпаду сім`ї. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. Подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим.

З цих підстав позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 17.05.1986 року Нехворощанський сіль ЗАГС Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №10, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 17 травня 1986 року Нехворощанським сільЗАГСом Новосанжарського району Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 10.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_2 ».

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник у апеляційній скарзі заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення. Вважає помилковим висновок суду про те, що сторони не підтримують подружніх стосунків, жодних підстав для розірвання шлюбу відповідач не знаходить, на його думку розірванню шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї, в тому числі інтересам спільної дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення районного суду - без змін. Вважає, що факти, викладені ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не відповідають дійсності, наголошує, що не проживає з відповідачем з травня 2018 року, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, неповнолітніх дітей вони з відповідачем не мають, а єдиний син є повнолітнім (32 роки), проживає окремо, тому розірвання шлюбу ніяким чином не вплине на його інтереси. Підстав для примирення ОСОБА_2 не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 17.05.1986 року у Нехворощанському сільЗАГСі Новосанжарського району Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №10. Неповнолітніх дітей у сторін немає.

У зв`язку з тим, що спільне життя не склалося, через різні погляди на сімейні відносини, відсутністю взаєморозуміння, часті сварки, ОСОБА_2 просила шлюб розірвати.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив із того, що з урахуванням встановлених обставин подальше перебування сторін в шлюбі суперечить інтересам кожного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність підстав для розірвання шлюбу є необгрунтованими. Так, позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти збереження шлюбу, заходи суду щодо примирення подружжя не призвели до налагодження подружніх відносин, примушування жінки або чоловіка до шлюбу не допускається, встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися і збереження сім`ї є неможливим.

Посилання скаржника на наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей нічим не підтверджені, натомість позивач у відзиві вказувала, що вони з чоловіком мають сина, який на даний час є повнолітнім.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 рокузалишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов