Справа № 274/5978/16-ц
Провадження № 2/0274/175/19
Рішення

Іменем України

10.10.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання договорів довічного утримання недійсними ,-

В с т а н о в и в :

07 грудні 2016 року ОСОБА_8 звернувся до суду із двома позовними заявами, згідно яких просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір довічного утримання, виданий 21.10.2016 року приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А., серія та номер: НВА 536144, реєстр. № 1064, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також договір довічного утримання, виданий 21.10.2016 року приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А., серія та номер: НВА 536142, реєстр. № 1062, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2017 року об"єднано в одне провадження цивільну справу № 274/5978/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_7 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання недійсним договору довічного утримання зі справою № 274/5983/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_7 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 152).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 362/6118/13-ц, яке набрало чинності 17.03.2014 року з ОСОБА_7 на користь позивача стягнуто 259 000,00 грн. заборгованості та 2340,00 судового збору. В процесі виконавчого провадження все майно ОСОБА_7 в тому числі і нежитлове приміщення - телятник загальною площею 859,7 кв.м. , було описано та арештовано, про що 10.10.2014 року було складено відповідний акт, під час проведення опису майна ОСОБА_1 діяв від імені та в інтересах ОСОБА_7 , на підставі довіреності від 23.01.2013 року .

В процесі виконавчого провадження за рахунок продажу частини майна ОСОБА_7 було частково здійснено погашення його заборгованості перед позивачем.

26.02.2016 року рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області з ОСОБА_7 було додатково стягнуто на користь позивача 105 672,55 грн. штрафних санкцій за незаконне користування вищевказаними грошовими коштами.

21.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , були укладені договори довічного утримання, відповідно до умов яких ОСОБА_1 передав на умовах його довічного утримання по 1/2 частині нежитлового приміщення - телятника, загальною площею 859, 7 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1 у власність своїм дочкам - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вказує на те, що спірні договори мають бути визнані недійсними в судовому порядку з тих підстав, що спірне приміщення було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року у цивільній справі № 274/5627/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 Даним рішенням було порушено права та обов"язки позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, яке знаходиться на виконанні в ВДВС Бердичівського МРУЮ, тому він оскаржив дане рішення в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2016 року ОСОБА_9 було поновлено строк для звернення до суду із апеляційною скаргою та відкрито апеляційне провадження. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2016 року було закінчено підготовче провадження, а справу призначено до догляду в суді апеляційної інстанції на 18.10.2016 року о 16-00 год., та повідомлено сторони по справі, в тому числі і відповідача ОСОБА_1 . Таким чином в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України ( в редакції станом на 2016 рік), рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року у справі № 274/5627/15-ц з 04.10.2016 року було таким, що не набуло чинності.

В подальшому рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.11.2016 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі - продажу спірного майна було відмовлено.

За таких обставин, як зазначає позивач, будь-які правочини щодо спірного майна, вчинені ОСОБА_1 є незаконними , оскільки він взагалі не набував права власності на це майно. Крім того на момент вчинення спірних договорів відносно спірного майна тривав судовий процес, а арешт накладений ще ВДВС на все нерухоме майно ОСОБА_7 знятий не був. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не вчинили жодних дій для з"ясування цих обставин, тому вони не є добросовісними набувачами.

Як зазначає позивач, спірними договорами безпосередньо порушено його права, як стягувача, який за рахунок спірного майна має право задовольнити свої вимоги у виконавчому провадженні по стягненню боргу з ОСОБА_7 , який незаконно відчужив спірне майно на користь ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 13.08.2019 року позивач доводи своєї позовної заяви підтримав з підстав зазначених в ній, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача також позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що в 2012 році придбав у ОСОБА_7 спірне майно за договором за 140000,00 грн. про що в нього є нотаріально засвідчена розписка ОСОБА_7 про отримання грошових коштів. В 2016 році в нього дуже погіршилося здоров"я, тому на сімейній нараді він вирішив, що укладе з дочками, які є відповідачками по даній справі, договори довічного утримання. Зазначив, що дочки виконують умови даних договорів належним чином, їм допомагають їх чоловіки.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позовних вимог. Вказала, що в 2017 році відповідачу ОСОБА_1 , який є її батьком, видалили нирку, в нього погіршився стан здоров"я, тому і було вирішено укласти договір довічного утримання. На даний час в телятнику вони тримають худобу, в них працюють люди. Вони з сестрою виконують умови договору довічного утримання, дають кошти на лікування батька.

Відповідачка ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що її батько - ОСОБА_1 дійсно хворіє, потребує стороннього догляду.

Представник відповідача - ОСОБА_1 ОСОБА_5 заперечив проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідачі на законних підставах набули спірне майно у власність. На час укладення договорів довічного утримання 2.10.2016 року відповідач ОСОБА_1 був власником спірного телятника згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року, яке на той час набуло законної сили.

Третя особа - Бердичівський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з"явилися, надіслали письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Третя особа - ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 21.10.2016 року в м. Бердичеві Житомирської області між ОСОБА_1 , 1974 р.н. та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 на умовах його довічного утримання та догляду 1/2 частку нежитлового приміщення - телятника по АДРЕСА_1 , що розташована не неприватизованій земельній ділянці. Ця 1/2 частка нежитлового приміщення - телятника належить ОСОБА_1 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за № 274/5627/15-ц від 04.04.2016 року та договору купівлі - продажу нежитлового приміщення із актом прийому - передачі від 03.01.2014 року. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А.( а.с. 34-36 т. 1).

Аналогічний договір довічного утримання був укладений 21.10.2016 року в м. Бердичеві Житомирської області також між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 118-120 т. 1 ).

19.02.2014 року заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області в цивільній справі № 362/6118/13-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ОСОБА_10 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_11 ,, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 , заборгованість у розмірі 1000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 заборгованість в розмірі 259 000,00 грн . та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2340,00 грн. рішення суду набуло чинності 17.03.2014 року ( а.с. 8-10 т. 1 ).

18.03.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 заборгованості у розмірі 259000,00 грн. в цивільній справі за № 362/6118/13-ц ( а.с.11 т. 1 ).

15.04.2014 року постановою державного виконавця Євко І.В., про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 362/6118/13-ц виданого 18.03.2014 року . Копію даної постанови надіслано для відома позивачу ОСОБА_9 та третій особі - ОСОБА_7 - для виконання ( а.с. 12-13т. 1 ).

10.10.2014 року в АДРЕСА_2 А старшим державним виконавцем відділу ДВС Бердичівського МРУЮ Дудар Н.Є. при примусовому виконанні виконавчого листа № 362/6118/13-ц виданого 18.03.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області складено Акт опису та арешту майна . Під час опису були присутні стягувач - ОСОБА_8 , представник стягувача - ОСОБА_4 , представник боржника - ОСОБА_1 Описано та арештовано наступне майно : конюшня літ А-1 заг. пл. 466,8 кв.м.; гараж - склад будівельних матеріалів літ Б-1 заг. площа 368,3 кв.м.; родилка, загл. пл. 908,1 кв.м.; телятник , заг. пл. 859,1 кв.м.; вагова , заг. пл. 7,9 кв.м. Описане майно на відповідальне зберігання отримав ОСОБА_1 ( а.с. 14-17 т. 1 ).

Відповідно до довідки, виданої 03.12.2015 року ОСОБА_9 відділом державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ за № 11/1269, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 44578283 від 002.09.2014 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 3626118/13-ц від 18.03.2014 року , виданого Васильківським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 боргу в сумі 259000,00 грн. 15.05.2015 року на депозитний рахунок ОСОБА_10 були перераховані кошти згідно платіжного доручення № 3361- 52584,15 грн., та 25.05.2015 року згідно платіжного доручення № 3459-75291,81 грн. Станом на 03.12.2015 року залишок боргу становить 131124,04 грн. ( а.с. 18 т.1).

Згідно рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26.02.2016 року в цивільній справі № 369/13563/15-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції, позовні вимоги ОСОБА_10 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 за неналежне виконання зобов"язань 105 672,55 грн. Рішення суду станом на 07.03.2016 року набрало чинності ( а.с. 19-21 т. 1).

23.03.2016 року Києво - Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист в цивільній справі № 369/13563/15-ц про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 105672,55 грн., та 1056,74 грн. - судовий збір ( а.с. 22-23 т. 1 )

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про звільнення майна з -під арешту , за апеляційною скаргою ОСОБА_10 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2015 року , апеляційну скаргу ОСОБА_12 яка ОСОБА_13 задоволено, рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2015 року скасовано, постановлено нове - в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на нежитлове приміщення та звільнення майна з - під арешту відмовлено .

Згідно даного рішення Апеляційним судом Житомирської області встановлено, що 18.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 була досягнута домовленість щодо придбання ним нежитлового приміщення - телятника, загальною площею 859,7 кв.м., розташованого в с. Бистрик Бердичівського району та в цей же день укладено попередній договір купівлі-продажу. Вказаним договором ціна майна визначена була 140000.00 грн., було зазначено що 42000.00 грн. на час його укладення сплачено, сторони домовилися, що договір купівлі-продажу буде укладено до 01.03.2013 року. У вказаному договорі визначено, що зобов`язання за ним припиняються, якщо за п`ять днів після спливу терміну не буде укладено договір купівлі-продажу або жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладання. 23 січня 2013 року, сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін та доповнень до попереднього договору купівлі-продажу від 18 серпня 2012 року, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв кошти в розмірі визначеної за попереднім договором ціни продажу приміщення у сумі 140000 грн. Термін укладення договору відстрочено до 01.01.2014 року. У встановлений попереднім договором строк, основний договір укладений не був. Доказів направлення сторонами спірного договору пропозицій по його укладенню, суду не надано не було. За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що зобов`язання, визначені цим договором, припинилися 06 січня 2014 року. 10 жовтня 2014 року ВДВС Бердичівського МРУЮ при примусовому виконанні рішення про стягнення з відповідача боргу було описано і накладено арешт на майно останнього, в тому числі й на телятник . Оскільки на той час власником майна був ОСОБА_7 , зобов`язання за вищевказаним попереднім договором припинилися, то вказаною виконавчою дією будь-які права позивача не зачіпалися, а тому для задоволення позову не було підстав ( а.с. 24-25 т.1).

08.11.2016 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області за апеляційною скаргою ОСОБА_12 яка ОСОБА_13 скасовано рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю. Як вбачається з даного рішення в грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення телятника, загальною площею 859,7 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , укладений 03.01.2014 року з ОСОБА_7 , та визнати за ним (позивачем) право власності на вказане майно.

В обґрунтування позову посилався на те, що у серпні 2012 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди щодо укладення 01.03.2013 року договору купівлі-продажу вищевказаного приміщення за 140000 грн. У зв`язку з цим, 18.08.2012 року вони підписали попередній договір, за умовами якого він сплатив 42000 грн. 03.01.2014 року підписано договір купівлі-продажу (проста письмова форма), на підставі якого ОСОБА_7 передав йому телятник, технічний паспорт та ключі. Крім того, вони домовилися, що нотаріально договір буде посвідчено 06.01.2014 року. Проте, ОСОБА_7 до нотаріуса не з`явився, тому 07.01.2014 року йому було вручено лист з пропозицією з`явитися до нотаріуса 24.01.2014 року та підписати договір купівлі-продажу. Однак, ОСОБА_7 повторно до нотаріуса не прийшов, уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки. Такі дії відповідача позбавляють його можливості зареєструвати за собою право власності на вищевказане майно. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення телятника, загальною площею 859,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 03.01.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_1 право власності на дане приміщення, вирішено питання про відшкодування судового збору.

Апеляційний суд Житомирської області скасовуючи рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2019 року взяв до уваги те, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та виключено з-під арешту нежитлове приміщення - телятника загальною площею 859,7 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1 , накладеного відділом ДВС Бердичівського МРУЮ відповідно до виконавчого листа № 362 /6118/13-ц, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, проте рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2015 року вищевказане рішення скасовано, у задоволенні позову відмовлено ( а.с. 26-28 т. 1 ).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта , який сформовано 09.08.2019 року, судом встановлено, що телятник , загл. пл. 859,7 кв.м. , який розташований за адресою : АДРЕСА_1 . на праві власності рахується за ОСОБА_7 15.05.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження : серія та номер : 43118015, виданий 28.04.2014 р., ВДВС Києво - Святошинського РУЮ накладено арешт на все нерухоме майно Корсуна ОСОБА_14 . Обтяжувач ВДВС Києво - Святошинського РУЮ .

10.09.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , б/н , виданої 10.09.2015 р., ОСОБА_15 , відділ ДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_7 , особа в інтересах якої встановлено обтяження - ОСОБА_8

28.05.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н , виданого ОСОБА_15 ВДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області на кладено арешт на майно ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , а саме : телятник , заг. пл. 859,1 кв. м. за адресою : АДРЕСА_1 .

Відомості про зняття арештів з обтяженого майна в реєстрі обтяжень відсутні ( а.с. 125-127 т. 2 ).

В судовому засіданні оглянуто копію нотаріальних справ щодо посвідчених приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А. договорів довічного утримання від 21.102016 р. укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Також оглянуто виконавче провадження № 1269/11 , номер за ЄДРВП : 44578283 , яке заведено на підставі виконавчого листа № 3626118 /13-ц від 18.03.2014 , виданого Васильківським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 боргу в сумі 259000,00 грн. В матеріалах даного виконавчого провадження міститься постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.04.2014 року, яким накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_7 . На підставі даної постанови державного виконавця, внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 15.05.2014 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що в 2016 році він уклав договори довічного утримання зі своїми дочками , оскільки в нього погіршився стан здоров"я, була операція по видаленню нирки. Зазначив, що відповідачки належним чином виконують умови договорів довічного утримання.

Свідок ОСОБА_16 , яка є дружиною відповідача ОСОБА_1 пояснила, що в 2016 році між її чоловіком та відповідачками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були укладені договори довічного утримання через те, що чоловік почав хворіти та не справлявся зі своїми обов"язками. Дочки належним чином виконують свої обов"язки по договору довічного утримання.

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи допитаною в якості свідка суду пояснила, що договір довічного утримання уклали в 2016 році, оскільки у батька проблеми зі здоров"ям. Вона та її сестра належним чином виконують умови договору : дають кошти на лікування, сплату комунальних платежів, купують за потреби одяг, продукти харчування.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи допитаною в якості свідка, суду пояснила, що в 2016 році був укладений договір довічного утримання між нею та її батьком ОСОБА_1 Вона неналежним чином виконує умови даного договору, допомагає коштами на купівлю ліків, продуктів харчування. Коли батько перебуває в лікарні, то вони постійно його навідують з сестрою .

Як визначено ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Відповідно до ч. ч. 1,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання ( догляду) одна сторона ( відчужувач) передає другій стороні ( набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов"язується забезпечувати відчужувача утриманням та ( або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду ) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню ( ст. 745 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Як встановлено судом під час розгляду даної цивільної справи, 10.10.2014 року ВДВС Бердичівського МРУЮ при примусовому виконанні рішення про стягнення з ОСОБА_7 боргу було описано і накладено арешт на його майно, в тому числі і на телятник. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2015 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про звільнення майна з -під арешту, однак до участі в розгляді даної цивільної справи не було залучено ОСОБА_17 "яка ОСОБА_13 , як стягувача за виконавчим провадженням та державну виконавчу службу Бердичівського МРУЮ в Житомирській області, чим порушено права останніх. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2015 року рішення Бердичівського міськрайонного суду від 21.08.2015 року скасовано, таким чином арешт, який був накладений державним виконавцем на телятник 10.10.2014 року залишається чинним і на даний час.

Також, як вбачається з копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року в цивільній справі за № 274/5627/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності, яке міститься в матеріалах нотаріальних справ ( а.с. 17 - копії нотаріальної справи), ОСОБА_1 під час розгляду зазначеної справи не було повідомлено суд про існування рішення Апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2015 року, що свідчить про введення суду в обману щодо фактичних обставин цивільної справи останнім.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України ( в редакції станом на 21.10.2016 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень позивача та його представника, позивач ОСОБА_8 після того як дізнався про існування рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року подав апеляційну скаргу на дане рішення та просив поновити строки апеляційного оскарження. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2016 року ОСОБА_9 було поновлено строк для звернення до суду із апеляційною скаргою та відкрито апеляційне провадження. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2016 року було закінчено підготовче провадження, а справу призначено до розгляду на 18.10.2016 року про що було достовірно відомо ОСОБА_1 . Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України ( яка діяла в редакції станом на 2016 рік) рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2016 року на підставі якого було укладено договори довічного утримання 21.10.216 року було таким, що не набрало законної сили. Дане рішення набрало законної сили 08.11.2016 року.

Отже, на підставі наданих позивачем та його представником доказів судом достовірно встановлено, станом на 21.10.2016 року відповідач ОСОБА_1 не набув право власності на нежитлове приміщення - телятник по АДРЕСА_1 , рішення суду від 04.04.2016 року не набуло чинності , а договори купівлі - продажу нежитлового приміщення із актом прийому - передачі від 03.01.2014 року втратили свою чинність ще 06.01.2014 року, таким чином договори довічного утримання, укладені 21.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є такими, що не відповідали вимогам чинного законодавства на момент їх укладення, а тому позовні вимоги ОСОБА_12 яка ОСОБА_13 про визнання недійсними договорів довічного утримання від 21.10.2016 є такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочи або правочин , визнаний судом недійсним. є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі по 551 грн. 21 коп., з кожного окремо.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,141,258-259,263-265,268,273,354ЦПК України, ст.ст. 203,215 ЦК України суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання договорів довічного утримання недійсними - задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір довічного утримання від 21 жовтня 2016 року, укладений в м. Бердичеві Житомирської області між ОСОБА_1 , 1974 року народження та ОСОБА_3 , 1995 року народження, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А., зареєстрований в реєстрі за № 1064, серія та номер НВА 536145.

Визнати недійсним договір довічного утримання від 21 жовтня 2016 року, укладений в м. Бердичеві Житомирської області між ОСОБА_1 , 1974 року народження та ОСОБА_2 , 1993 року народження, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А., зареєстрований в реєстрі за № 1062, серія та номер НВА 536143.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 понесені ним судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_18 понесені ним судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_18 понесені ним судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко