Ухвала

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 289/2228/14-ц

провадження № 61-27653в18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2017 року, ухвалене у складі судді Невмержицького І. М., та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2017 року, постановлену складі суддів: Талько О. Б., Гансецької І. А., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»

(далі - ПАТ «Родовід Банк») звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно.

Позовна заява мотивована тим, що 02 лютого 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15.3/СЖ-025.07.1, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних за користування кредитом на строк до

02 лютого 2017 року.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 15.3/СЖ-025.07.1 від 02 лютого 2007 року.

Цього ж дня між ПАТ «Родовід Банк», ОСОБА_3 і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок, загальною площею 91,1 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач також вказував, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 21 березня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 12 528,18 доларів США та 275 734 грн, що складається із: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 6 956,78 доларів США, простроченої заборгованості за процентами

5 571,40 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 21 375,94 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості зі сплати процентів у розмірі 126 783,68 грн, 3% річних від суми простроченого кредиту 13 486,90 грн, 3% річних від суми прострочених процентів - 14 087,52 грн.

За таких обставин, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, що станом на 21 березня 2017 року складає 12 528,18 доларів США та 275 734,04 грн.

Крім того, в рахунок погашення зазначеної заборгованості просив звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 486 200 грн, яка визначена висновком про незалежну оцінку від 25 січня 2016 року суб`єктом оціночної

діяльності - товариством з обмеженою відповідальністю «Канзас Ріал Естейт».

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області

від 14 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувшись до боржника та поручителя з письмовою вимогою сплатити заборгованість змінив строк виконання зобов`язання, а останній платіж за кредитним договором здійснено 30 червня 2011 року, тому звернувшись до суду із позовом у грудні 2014 року банк пропустив строк позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого заявили відповідачі до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» відхилено, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня

2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності оскільки банк змінив строк виконання зобов`язання, звернувшись до боржника та поручителя з письмовою вимогою сплатити заборгованість, а останній платіж за кредитним договором здійснений 30 червня 2011 року.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник

ПАТ «Родовід Банк» Свинар М. Ю., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга ПАТ «Родовід Банк» мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем позовної давності, оскільки укладаючи кредитний договір № 15.3/СЖ-025.07.1 від 02 лютого 2007 року сторони погодили кінцевий строк повернення

кредиту - 02 лютого 2017 року та строк дії договору - до моменту виконання позичальником у повному обсязі взятих на себе зобов`язань. Крім того, вказаним договором сторони погодили виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів щомісячним платежами, останній з яких підлягав сплаті у строк до 02 лютого 2017 року.

Також позивач вказував на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про припинення поруки з підстав не пред`явлення банком вимоги до поручителя у шестимісячний строк з моменту настання строку виконання основного зобов`язання. Вважав, що судами неправильно застосовано положення статті 559 ЦК України та визнано припиненою поруку, оскільки строк дії основного зобов`язання визначено до 02 лютого 2017 року, тому з вимогою до поручителя банк мав право звернутись

до 02 серпня 2017 року.

Крім того, позивач вказував на безпідставність висновку судів попередніх інстанцій про зміну банком строку виконання основного зобов`язання шляхом направлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитними договором, оскільки банк направляв позичальнику повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, яка не містила вимоги про дострокове виконання зобов`язання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 289/2228/14-ц з Радомишльського районного суду Житомирської області.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня

2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

04 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 289/2228/14-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 361/7543/17 за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, процентів за користування коштами, трьох процентів річних та звернення стягнення на предмет іпотеки,за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1080цс15 щодо можливості одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов`язанням тазвернення стягнення на предмет іпотеки.

У справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 також заявлені вимоги про одночасне стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки правовідносини у справі № 361/7543/17, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, подібні правовідносинам у справі

№ 289/2228/14-ц, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 289/2228/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 289/2228/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 361/7543/17.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович