МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/3494/16-ц Категорія 47
Провадження № 22-ц/812/1356/19
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» Вялової Ірини Михайлівни про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» (далі ПСП «Росинка») про розірвання договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,34 га, укладеного між ними 13 березня 2008 року та зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорі оренди Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 23 березня 2012 року під №01094.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 вказував, що йому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 №746033 виданого 03 жовтня 2005 року належить вищезазначена земельна ділянка. 13 березня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років, який було зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорі оренди Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 23 березня 2012 року за реєстровим номером № НОМЕР_2 .

Відповідно до умов договору щодо орендної плати, Орендар зобов`язувався щороку сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 3-х відсотків від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору складало 1 282 грн.

Разом з тим, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконував оскільки жодного разу орендну плату не сплатив.

Оскільки відповідач систематично не виплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, що є власністю позивача, в розумінні ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України це є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі від 13.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Росинка».

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано укладений 13 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПСП «Росинка» договір оренди земельної ділянки площею 5,34 га, який було зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області під реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи свідчать про систематичну несплату ПСП «Росинка» орендної плати та відповідно невиконання ним умов вищезазначеного договору оренди, що порушує права позивача.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В ході розгляду справи апеляційним судом від представника відповідача надійшло клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки раніше призначені у справі експертизи були проведені з істотними порушеннями процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, а також на те, що судом першої інстанції було безпідставно, усно без видалення до нарадчої кімнати, відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Повторна експертиза може бути призначена судом згідно ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. При цьому вона доручається іншому експертові (експертам).

Під час розгляду справи судом першої інстанції по справі було проведено 2 судові почеркознавчі експертизи.

Так, в матеріалах справи знаходиться висновок судово почеркознавчої експертизи № 17-425 від 23.04.2018 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ та висновок додаткової судової почеркознавчої експертизи № 19541-19543/18-32 від 16.01.2019 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ судово почеркознавчої експертизи на дослідження експертів були направлені вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 в наступних документах: копія паспорту, кредитні документи від 18.10.2016р. на 6 аркушах, договір № 15/23560013/0321/02 від 22.04.2008р., а також експериментальні зразки його підпису та почерку.

За результатами експертного дослідження судовий експерт дійшов висновку, що підпис в графі ОСОБА_1 в відомості від 20.03.2008 року на видачу грошових коштів по оренді на суму 110620 грн. виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис в графі ОСОБА_1 в відомості від 05.05.2008року на видачу грошових коштів по оренді на суму 14380 грн. виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою. Вирішити питання, чи виконано підпис та текст в видатковому касовому ордері № 17 від 12.04.2008р. на суму 43160грн. ОСОБА_1 чи іншою особою не виявилося можливим.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду була призначена повторна судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено іншій експертній установі, а саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В розпорядження експертів листом від 07 грудня 2018р. були направлені у якості вільних зразків підпису позивача: заява про приєднання № 722143/181016,заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту на реальної процентної ставки станом на 18 жовтня 2016р., повідомлення про умови кредитування, заява про приєднання № 722143/181016 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти), заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії, вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту на реальної процентної ставки станом на 18 жовтня 2016р., повідомлення про умови кредитування, договір № 15/23560013/0321/02, а також рукописні тексти (конспекти), в якому зазначено, що підписи в цих документах є вільними зразками підпису саме позивача, а рукописні тексти є вільними зразками почерку саме позивача. Тобто таким чином судом фактично вони були завірені як вільні зразки підпису та почерку позивача.

Нормативні акти, які регламентують порядок призначення та проведення експертизи, не містять категоричної вимоги про те, у який спосіб відбувається засвідчення вільних та експериментальних зразків підпису та почерку особи.

За такого посилання представника відповідача на не посвідчення вільних зразків суддею є необґрунтованим.

Будь-яких доказів того, що в даних документах стоїть підпис не позивача відповідачем надано не було.

Всі зазначені документи разом з експериментальними зразками підпису та почерку позивача були предметом дослідження експертів.

В Київському науково-дослідному інституті судових експертиз експертизу проводили 3 експерти.

За результатами експертного дослідження судові експерти дійшли висновку, що підпис в графі ОСОБА_1 в відомості від 20.03.2008 року на видачу грошових коштів по оренді на суму 110620 грн. виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис в графі ОСОБА_1 в відомості від 05.05.2008року на видачу грошових коштів по оренді на суму 14380 грн. виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою, а підпис та текст в видатковому касовому ордері № 17 від 12.04.2008р. на суму 43160грн. виконані ОСОБА_1 .

Отже наявна в розпорядженні експертів кількість вільних та експериментальних зразків підпису та почерку позивача не завадили експертам прийти до висновку, що в одному письмовому документі підпис виконаний позивачем, а в іншому не ним, а іншою особою.

Не перешкодило експертам також виконання експериментальних зразків не на розлінованому аркуші чи аркуші із зошита. Клопотань щодо надання вільних чи експериментальних зразків підпису, виконаних саме на таких аркушах не надходило.

Не містить клопотання про призначення повторної експертизи також обґрунтування того, яким саме іншим матеріалам справи суперечить висновок експертизи.

Інші порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, на які посилається представник відповідача, не є істотними порушеннями, які ставлять під сумнів висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відмова суду в задоволенні клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи без видалення до нарадчої кімнати не є достатньою підставою для призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Із клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи вбачається, що відповідач фактично не згоден з висновками експертизи.

За такого підстави для призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відсутні, а тому колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 102-113, 260 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» Вялової Ірини Михайлівни про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 21 жовтня 2019 року.