Номер провадження: 22-ц/813/678/19
Номер справи місцевого суду: 520/7427/18
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Черевка П.М.,

суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 12643,63 дол. США та 223349,89 грн. пені та судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог Банк зазначав, що між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») в особі Одеської філії АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 13.06.2008 року був укладений кредитний договір №223-08/П-3. Відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 18 000,00 дол. США на строк з 13.06.2008р. по 12.06.2018р. із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,8% річних. Мета кредиту - на купівлю нежитлового приміщення - підвального приміщення, загальною площею 19.0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прим АДРЕСА_2 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки р№2958 від 13.06.2008 року було передано в іпотеку Банку нежитлове приміщення, придбане за кредитні кошти - підвальне приміщення, загальною площею 19.0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак свої зобов`язання відповідач не виконує у зв`язку із чим, утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2008 року № 223-08/П-3 станом на 21 травня 2018 року становить 12 643, 63 дол. США та 223 349, 89 грн. пені, з них:

- заборгованість по кредиту строкова - 150, 00 дол. США;

- заборгованість по кредиту прострочена - 7 482, 88 дол. США;

- заборгованість по процентам поточна - 73, 65 дол. США;

- заборгованість по процентам прострочена - 4 937, 10 дол. США;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 136 252, 59 грн.;

- заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 87 097, 30 грн

Посилаючись на ці обставини, Банк просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за договором №223-08/П-3 у розмірі 12643, 63 дол. США та 223349,89 грн. пені, з них:

- заборгованість по кредиту строкова - 150, 00 дол. США;

- заборгованість по кредиту прострочена - 7 482, 88 дол. США;

- заборгованість по процентам поточна - 73, 65 дол. США;

- заборгованість по процентам прострочена - 4 937, 10 дол. США;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 136 252, 59 грн.;

- заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 87 097, 30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» судовий збір в загальному розмірі 8313, 51 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізалишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2018 року та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача реальну суму заборгованості з тіла кредиту в гривнях, з врахуванням фактично погашеної суми кредиту, стягнути тільки один вид стягнення - або штраф, або пеню за один календарний рік. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду необ`єктивне, необґрунтоване та таке, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; 4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч.3 цієї статті.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») в особі Одеської філії АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 13.06.2008 року був укладений кредитний договір №223-08/П-3. Відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 18 000,00 дол. США на строк з 13.06.2008р. по 12.06.2018 р. із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,8% річних. Мета кредиту - на купівлю нежитлового приміщення - підвального приміщення, загальною площею 19.0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прим АДРЕСА_2 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки р№2958 від 13.06.2008 року було передано в іпотеку Банку нежитлове приміщення, придбане за кредитні кошти - підвальне приміщення, загальною площею 19.0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак своїх зобов`язань відповідач не виконує у зв`язку із чим, утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2008 року № 223-08/П-3 станом на 21 травня 2018 року становить 12 643, 63 дол. США та 223 349, 89 грн. пені.

Задовольняючи позовну заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості,суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

Відповідно до п.3.3.3. Договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту на рахунок № 99.840, відкритий у ВАТ АБ «Укргазбанк», щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту, що становить 150 дол. США, а останній платіж сплачується в сумі 150 дол. США не пізніше 12.06.2018 року.

У відповідності до п.3.3.4. Договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день дострокового розірвання цього договору з врахуванням п.4.1. Договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.1. Договору, на рахунок, відкритий в АБ «Укргазбанк».

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення п.п.3.3.12.-3.3.16. Договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.1.1. Договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення/недотримання Позичальником відповідних пунктів Договору.

Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

Пунктом 5.3. Кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашеня заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Сплата неустойки (штрафа, пені) за цим договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі.

Пунктом 5.8. Кредитного договору встановлено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами на три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених Банком під час виконання умов цього договору.

Відповідач належним чином не виконувала зобов`язання по кредитному договору від 13.06.2008 року, допускала строкову і прострочену заборгованість по кредиту, поточну і прострочену заборгованість по процентам у зв`язку з чим, Банк на підставі п.5.8. кредитного договору нарахував пеню за прострочення кредиту й процентів.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2008 року № 223-08/П-3 станом на 21 травня 2018 року, заборгованість ОСОБА_2 становить 12 643, 63 дол. США та 223 349, 89 грн. пені

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором № 223-08/П-3 від 13.06.2008 року ПАТ КБ «Укргазбанк» звертався до ОСОБА_2 з претензією за вих. № 5-197/15-13-658 від 29.08.2013 року та за повторною претензією за вих. № 510013/05/0410/67 від 10.04.2014р. про повернення заборгованості по кредиту.

Однак, до теперішнього часу ОСОБА_4 зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку не виконала.

Надаючи оцінку заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до вимог банку, судом вірно зроблені наступні висновки.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми, що і є моментом укладення договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що під час підписання кредитного договору № 223-08/П-3 від 13.06.2008 року ОСОБА_4 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було спрямоване на укладання договору, оскільки вона добровільно уклала кредитний договір № 223-08/П-3.

Статтями 1054 ч.1, 1055 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що істотними умовами кредитного договору є умови про предмет, ціну та строк його дії. Предметом кредитного договору є зобов`язання банку надати кредит та зобов`язання позичальника повернути суму кредиту та проценти за його користування на встановлених договором умовах.

Таким чином, визначивши в пунктах договору вищезазначені умови та підписавши спірний договір, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 14.04.2017р. органом 5112, зареєстрована: АДРЕСА_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 39, , МФО 320478) судовий збір в загальному розмірі 8313 (вісім тисяч триста тринадцять) грн. 51 коп.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 страждає на онкологічне захворювання, працювати повний робочий день не може. Вона є бюджетним працівником, присяжний засідатель Київського районного суду м.Одеси, її заробітна плата складає 8056 гривень за рік. Крім цього, на даний час, вирішується питання про надання їй 2 групи інвалідності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за можливе заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року в частині стягнення з відповідача судових витрат скасувати, судові витрати компенсувати позивачу за рахунок держави.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що районним судом неповно з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для часткового скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року в частині стягнення з відповідача судових витрат скасувати.

Судові витрати компенсувати позивачу за рахунок держави.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду П.М. Черевко

А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький