КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Іванченко М.М., Панченко М.М

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: скаржника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2019 року року, постановлену під головуванням судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахова О.О.

по цивільній справі № 755/12052/19 за скаргою ОСОБА_3 на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2019 року ОСОБА_3 подала скаргу на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Зазначаючи, що у провадженні Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2604/29397/12, виданого 19 червня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 675 855, 98 гривень. Із сайту ДП «СЕТАМ» вона довідалася про продаж на аукціоні своєї квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані та проживають вона та її діти, 2010 та 2004 років народження. Зазначаючи, що недотримання державним виконавцем положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» призвели до надання неповного звіту про оцінку майна ( квартири). Тому просила суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві про передачу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 на реалізацію Державному підприємству «СЕТАМ»;

- визнати незаконним висновок про вартість нерухомого майна, зроблений державним виконавцем;

У ході розгляду скарги представником заявника була подана заява про зупинення виконавчих дій, згідно якої вона просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2604/29397/12, виданого 19 червня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 675 855, 98 гривень. З посиланням на те, що в рамках виконавчого провадження призначені торги і не зупинення виконавчого провадження, рішення суду у випадку задоволення останнього, неможливо буде виконати, оскільки майно, яке описано може бути реалізовано в рамках даного виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2019 року заяву представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення виконавчих дій було задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 2604/29397/12 виданого 19.06.2012 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 675 855, 98 гривень.

Суд першої інстанції виходив з того, що боржником наведено обставини та надано докази того, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна можливість відчуження спірного майна № 87 по АДРЕСА_3 ,та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення скарги. Тому є належні правові підстави для зупинення виконавчих дій у відповідності до положень ст. 149, 150 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ".

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про її скасування та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконавчих дій. Вказуючи на необґрунтованість ухвали суду та порушення судом першої інстанції приписів ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити „ забезпечення скарги " шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами ст. 34 Закону України „ Про виконавче провадження " вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

У суді представник заявника не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Скаржник підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву суд виходив з положень п.п. 1-4 ст. 150 ЦПК України, що регламентують підстави для забезпечення позову та визначають види такого забезпечення, а саме: накладенням арешту на майно та ( або ) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборонені вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчиняти певні дії: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У той же час звертаючись з заявою про зупинення виконавчих дій представник заявника зазначала що згідно п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року „ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах " - при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги ( аналогічно забезпечення позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» до завершення розгляду скарги виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, судом першої інстанції не було взято до уваги, що розгляд питання щодо забезпечення шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому засіданні здійснюється за правилами п. 6 ст. 150 ЦПК України, а не п. 1 -4 даної статті як зазначив суд.

Підставами для скасування ухвали суду що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого то продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, з подальшою передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 08 жовтня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді