Справа № 199/8524/18
Провадження № 2/202/849/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Нечепуренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , указуючи, що їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. 24.02.2016 року за реєстровим № 278, належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, котра у квартирі не проживає понад один рік, її речей у ній немає. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає їй повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги.

У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.

Відповідач в судове засіданні двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками з рекомендованими повідомленнями з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Про розгляд справи 08.08.2019 року та 10.10.2019 року відповідач повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду (а.с. 40,45).

За таких обставин суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. 24.02.2016 року за реєстровим № 278, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-15).

Згідно з наданою позивачем копією паспорта громадянина України ОСОБА_2 , остання значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10). Зазначене підтверджується довідками з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 06.11.2018 року (а.с. 19).

Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі ніколи не проживали, її речей у ній немає, що підтверджується показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 .

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі, котра належить позивачеві та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та вважає можливим визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за вказаною адресою.

Указаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16), де визначено, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, котрий власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

За таких підстав суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.