02 жовтня 2019 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання право власності на нерухоме майно,
Ухвалою судді від 17 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, також зазначили, що вони не мали бажання скористатись своїм переважним правом на купівлю частини вказаного будинку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої власності, на підставі договору дарування від 19 листопада 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №5003, належала 1/3 частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів за №339466 від 19.11.2004.
08 квітня 2019 року позивач домовився з відповідачем ОСОБА_2 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу належній відповідачу 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що сторони уклали письмовий договір.
Пунктом 8 зазначеного договору передбачено обов`язок ОСОБА_2 , як продавця в строк до 20.05.2019 підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення цього договору та повідомити позивача, як покупця про час нотаріального посвідчення договору, прибути до нотаріуса в м.Токмак Запорізької області для нотаріального посвідчення договору.
Сторони домовилися оформити договір-купівлі-продажу нотаріально до 20.05.2019, але по теперішній час договір не оформили, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод, кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Положення ст.638 ЦК України закріплює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Отже, істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна.
Як зазначалося вище сторонами за договором купівлі-продажу було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за 1/3 частину будинку, а відповідач передав позивачу спірну частку житлового будинку.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Положення ст.334 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку підтверджується вищевказаними доказами.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним, а також визнання за позивачем права власності на вказаний будинок.
З врахуванням того, що договір купівлі-продажу є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося, оскільки відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, враховуючи думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно та право позивача на придбане майно таким, що підлягає захисту на підставі ст.16 ЦК України, в зв`язку з чим вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст.334,ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання право власності на нерухоме майно,о - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі - продажу 1/3 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 08 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , рнкопп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 27 березня 2004 року Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області, рнкопп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: ОСОБА_3 , НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Рішення суду складено 02 жовтня 2019 року.

Суддя: