ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/389/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 305010000 Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кондрацької Н.М., у справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Ковтуна Юрія Олександровича до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про стягнення витрат на встановлення лічильника газу, повний текст рішення складений 22 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна Ю.О. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про стягнення витрат на встановлення лічильника газу.

Позов обґрунтовує тим що, між ним та ПАТ «Черкасигаз» було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно умов договору встановлено, що позивач є споживачем природного газу, а Оператор ГРМ - виконавець комунальної послуги , спрямованої на задоволення потреб фізичної особи у забезпеченні газопостачання.

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та на нього відкрито особовий рахунок з газопостачання о/р НОМЕР_1 .

08 лютого 2018 року позивачем було придбано за власні кошти лічильник обліку газу роторний G4РЛ 1/2 Поділля та який було встановлено працівниками відповідача.

Позивач вказує, що звернувся до відповідача з заявою про відшкодування коштів за придбання вищевказаного лічильника обліку природного газу та надав всі необхідні для проведення відшкодування документи.

Листом від 26 квітня 2019 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що після встановлення КМУ порядку та розмірів компенсацію витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу надані документи будуть використані при вирішенні питання по суті.

Посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено відшкодування відповідачем коштів за придбання лічильника обліку природного газу, вважає бездіяльність відповідача щодо невідшкодування витрат неправомірною та просить стягнути з відповідача на свою користь вартість лічильника газу G4РЛ 1/2 Поділля у розмірі 850 грн.,

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» витрати на придбання лічильника газу G4 ( заводський номер 1525956) у сумі 850 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» просить рішення суду скасувати як незаконне, необґрунтоване, ухвалене при недоведеністю обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було взято до уваги, що використовуючи надане законом право позивач самостійно (за власні кошти) забезпечив встановлення індивідуального приладу обліку природного газу - лічильника.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність законодавчо встановленого механізму визначення компенсації витрат на придбання і встановлення індивідуального лічильника газу, порядку відшкодування цих витрат побутовому споживачу, та відповідного джерела фінансування на відшкодування Оператору ГРМ- відповідачу суми компенсації витрат побутовому споживачу за встановлення лічильника газу.

Крім того, права позивача , як споживача послуг з розподілу природного газу , що надаються Оператором ГРМ згідно Типового договору, порушено не було, проте суд не врахував даний факт , не зважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення, невизнання чи оспорювання апелянтом прав позивача на момент його звернення до суду із позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ковтун Ю.О. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, поскільки вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає газифікованому житловому будинку приєднаному до газорозподільних мереж за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем природного газу, з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 .

08 лютого 2018 року ОСОБА_1 за власні кошти придбав лічильник обліку газу роторний G4РЛ1/2 ПОДІЛЛЯ, що підтверджується видатковою накладною № ФОП-078 та товарним чеком від 08 лютого 2018 року.

Відповідно до акту про монтаж засобу вимірювальної техніки від 16 лютого 2018 року складеного представниками ПАТ «Черкасигаз» , вказаний засіб обліку природного газу, заводський номер 1525956, було встановлено у квартирі позивача та опломбовано.

09 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про відшкодування коштів за придбання лічильника обліку газу в сумі 850 грн., які були ним витрачені на придбання лічильника газу.

Листом № 939/29 від 26 квітня 2019 року ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» було повідомлено, що після встановлення Кабінетом Міністрів України порядку та розмірів компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу, надані документи будуть використані при вирішення питання по суті.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач зазначив, що з моменту звернення до відповідача із заявою про відшкодування коштів, які були витрачені на придбання засобу обліку природного газу і до подання позову до суду ніяких дій з боку відповідача вчинено не було.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 ( далі Кодекс ГРМ), а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до вимог п. 10 глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до Постанови НКРЕКП №840 від 29 червня 2017 року ліцензію на право провадження господарською діяльністю з розподілу природного газу на території м. Черкаси та Черкаської області в зоні розташування розподільних газопроводів надано ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз».

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживають у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

- комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року;

- для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року;

- тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством.

Побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців.

Враховуючи, що позивачем було встановлено індивідуальний прилад обліку природного газу 16 лютого 2018 року, що підтверджується актом про монтаж засобу вимірювальної техніки, а з листом до відповідача позивач звернувся 26 квітня 2018 року, на час звернення до суду пройшло 12 місяців, встановлених Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» про компенсацію придбання індивідуальних приладів обліку природного газу, які були встановлені споживачами протягом 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникає з підстав, встановлених у ст. 11 цього Кодексу, зокрема, в ч. 3 цієї статті вказується, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

Судом першої інстанції вірно встановлено обов`язок відповідача - боржника по зобов`язанню, за власний кошт оснастити квартиру позивача лічильником газу, а оскільки позивачем за власні кошти було придбано індивідуальний прилад обліку природного газу, тому з врахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача вартість індивідуального приладу обліку природного газу в сумі 850 грн.

Крім того, судом враховано, що відповідач не виконав вимоги передбачені вищезгаданим Законом і не повернув витрачені позивачем кошти на протязі 12 місяців .

Посилання апелянта на те, що у відповідача не настав строк для виконання відповідачем зобов`язання щодо компенсації суми витрат на придбання лічильника на момент подачі позову не варте уваги, оскільки Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено строк 12 місяців.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: