ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/2184/19

провадження № 22-ц/4809/1507/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Ябчик Н.М. від 07 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У липні 2019 року ТОВ « Автокредит Плюс» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором фінансового лізингу №KG00A!00000027 у розмірі 678683,48 грн.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на:

- нежитлове приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0218 га :50:054:0001;

- транспортний засіб марки Mersedes-Benz, модель Е 250 CDI, 2012 року випуску, дата реєстрації 27.12.2018 р.

Заяву мотивував тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

При цьому, слід зазначити, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд виходив з того, що предметом спору є заборгованість за договором фінансового лізингу, укладеного між сторонами, а об`єктом договору лізингу є автомобіль Volkswagen, марки Passat B6 2007 року випуску, номер шасі - НОМЕР_1 , тип седан/ліфтбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 . При цьому в заяві позивач просив накласти арешт на майно, щодо якого не підтверджено вартість і належність відповідачу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України арешт в якості забезпечення позову можливо здійснити лише щодо майна, яке належить відповідачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, докази про належність нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та транспортного засобу Mersedes-Benz, модель Е 250 CDI, 2012 року випуску, дата реєстрації 27.12.2018 р. до заяви про забезпечення позову не додано.

Відсутність документального підтвердження вартості земельної ділянки площею 0,0218 га, :50:054:0001, що належить відповідачу, унеможливлює перевірку співмірності заявленого забезпечення згідно ч.3 ст.150 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви з підстав ненадання позивачем доказів на підтвердження належності майна та його вартості.

Враховуючи викладене та у відповідності до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.10.2019 року.

Головуючий:

Судді: