УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

17 жовтня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ), особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), Центральний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (адреса: 18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50), про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду Черкаської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить зупинити продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер лоту - 375500.

Заяву обґрунтовує тим, що вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 та з березня 2011 року вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання однією сім`єю в них народилася донька ОСОБА_3 , 2016 року народження. Разом з її цивільним чоловіком та малолітньою донькою вони проживають квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира придбана за кошти її чоловіка в розмірі 60000 гривень та її особисті кошти у розмірі 222555 гривень. Договір купівлі продажу квартири вони оформили на її цивільного чоловіка ОСОБА_2 Однак, їй стало відомо, що на вказану квартиру, право власності на яку зареєстроване за її цивільним чоловіком, накладений арешт постановою про арешт майна боржника №53842585 від 12 червня 2019 року Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №32819230, заборона на нерухоме майно за №7119801, іпотечний договір №1067 від 25 вересня 2014 року, видавник ПН Плаха Т.І., іпотека №7120096.

Оскільки вказана квартира була придбана нею спільно з її цивільним чоловіком, вона має визнати за собою право власності на неї.

Заявником готується позов про визнання права власності на вказану квартиру та зняття з неї арешту, але, враховуючи обмежений час подати позов не встигає.

Спірна квартира виставлена на електронні торги Державного підприємства «СЕТАМ», аукціон призначений на 18 жовтня 2019 року о 19 годині 00 хвилин, лот №375500. Інформація наведена з офіційного сайту прилюдних торгів «СЕТАМ» - http://setam.net.ua/auction/375500.

Заявником в майбутньому буде пред`явлено позов до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 та зняття з неї арешту.

Необхідність забезпечення позову виникла у зв`язку з можливістю порушення прав неповнолітньої особи. Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, в зв`язку з чим заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст. 13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено:

«Як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 08 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К., ОСОБА_4 передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_3 , та сплатив за неї обговорену грошову сумі. Продаж зазначеної квартири вчинено за 282555 гривень.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , з березня 2011 року вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання однією сім`єю в них народилася донька ОСОБА_3 , 2016 року народження. Разом з її цивільним чоловіком та малолітньою донькою вони проживають квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира придбана за кошти її чоловіка в розмірі 60000 гривень та її особисті кошти у розмірі 222555 гривень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, жодного доказу на підтвердження вищевказаним твердженням заявником не надано, в зв`язку з чим суддя позбавлений об`єктивної можливості встановити їх достовірність.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №27275887 від 25 вересня 2014 року, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. 25 вересня 2014 зареєстровано обтяження за №7119801 на квартиру АДРЕСА_3 . Підставою виникнення обтяження є іпотечний договір №1067 від 25 вересня 2014 року. Обтяжувач ПАТ «Державний ощадний банк України», особа, майно/право якої обтяжується ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову зазначила, що на квартиру АДРЕСА_3 , накладений арешт постановою про арешт майна боржника №53842585 від 12 червня 2019 року Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Однак, будь-яких доказів винесення Центральним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області постанови про арешт майна боржника №53842585 від 12 червня 2019 року, а саме: на квартири АДРЕСА_3 , а також доказів перебування на виконанні у вказаному відділу виконавчого провадження, в якому боржником є ОСОБА_2 , заявником не надано.

Згідно ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 вказаного Закону.

У пункті 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року, передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Така позиція підтримана і Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2018 року у справі № 175/823/17, провадження № 61-10911св18.

Як зазначила заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, спірна квартира виставлена на електронні торги Державного підприємства «СЕТАМ», аукціон призначений на 18 жовтня 2019 року о 19 годині 00 хвилин, лот №375500. Інформація наведена з офіційного сайту прилюдних торгів «СЕТАМ» - http://setam.net.ua/auction/375500.

Однак, будь-яких доказів проведення електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ» та призначення аукціону на 18 жовтня 2019 року о 19 годині 00 хвилин з продажу квартири АДРЕСА_3 за номером лоту 375500, заява про забезпечення доказів не містить та заявником не надано.

При цьому, відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч.2 ст.64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя.

Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За змістом цієї статті право членів сім`ї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у особи, членами сім`ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування житловим приміщенням у членів його сім`ї.

Отже, сама наявність сімейних зв`язків з власником житла, тобто дитини з батьками чи одним з них, надає право дитині на користування таким житлом.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-2918цс15.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина перша статті 405 ЦК України).

Згідно зі статтями 150, 156 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні житлових приміщень та купівлі нового житла.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № НОМЕР_1 від 15 жовтня 2019 року, виданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 12 січня 2017 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №6400906 від 18 вересня 2019 року, виданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Однак, заявником будь-яких доказів, які свідчать, що службою у справах дітей не вирішувалося питання щодо надання дозволу на продаж квартири, в якій проживає малолітня дитини, до заяви про забезпечення позову не додано.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудя 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко