Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1673/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

адвокатів Фетісова Д.В., Стратілатова К.Г., Биченка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фетісов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання спільної дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з дня подачі позову і до повноліття дитини. У позові зазначає, що ОСОБА_4 (в даний час ОСОБА_5 уклала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 06 жовтня 2007 року. Цей шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 310. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 20 жовтня 2014 року, вказаний шлюб було розірвано. Ці обставини підтверджуються рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2014р. по справі № 711/9332/14-ц. У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3 , якій зараз 8 років, що підтверджується свідоцтвом про народження повторним НОМЕР_1 від 03.06.2015р. В даний час сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо за вказаними адресами. При цьому ОСОБА_6 відповідно до вказаного рішення суду проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 . Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але в даний час відповідач цього обов`язку не виконує, і не приймає участі в утриманні своєї дитини. В такому разі відповідно до положень ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є приватним підприємцем, це підтверджується роздруківкою детальної інформації про фізичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Його дохід є мінливим і в даний час його розмір не відомий. Але за весь час проживання подружжя дохід відповідача значно перевищував заробіток позивачки. За її дорученням адвокат Фетісов Д.В., звертався до Державної фіскальної служби України з адвокатським запитом про доходи відповідача. Але ДФС не надала такої інформації. В даний час дохід позивачки складається з тимчасових заробітків, є незначним та нестабільним. Відповідно до положень абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років в даний час становить 2 027 грн. Таким чином відповідач зобов`язаний нести витрати по утриманню дочки у сумі не меншій ніж 1 013,5 грн. Але враховуючи реальні потреби дитини та доходи сторін спору, відповідно до положень ст. 182 СК України, позивач вважає правильним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2019 року відкрите спрощене провадження та призначене судове засідання.

Відповідач скориставшись своїм правом надав суду відзив, у якому зазначає, що позивачем у даній справі заявлено позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 10000 грн. Заявлений позов відповідачем визнається частково. Розмір аліментів, про стягнення яких заявлено вимогу, вважає необґрунтованим через його надмірність. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 01.01.2019 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у сумі 2027 грн. Наразі відповідач жодним чином не допускає бездіяльності щодо виконання обов`язку брати участь у утриманні та вихованні доньки, про що, зокрема, свідчить

власноручна розписка позивача від 02.06.2016. Позов просять задовольнити частково, присудивши до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини у сумі 1300 грн.

У судовому засіданні представники позивача адвокати Фетісов Д.В. та Стратілатов К ОСОБА_7 Г ОСОБА_7 підтримали позов у повному обсязі та пояснили суду, що відповідач, враховуючи дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно на утримання дитини. Зауважили, що суд повинен враховувати і ту обставину, що відповідач неодноразово припиняв свою підприємницьку діяльність.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги. Пояснила, що не працевлаштована, утримує себе та неповнолітню дитину за кошти чоловіка, шлюб з яким уклала у 2019 році. Суму аліментів, які підлягають до стягнення аргументувала значним доходом відповідача. Не заперечувала факт періодичного надання коштів, матеріальної допомоги відповідачем, який вважає не в повній мірі відповідає потребам дитини, та того, що заявлений розмір аліментів є високим.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги визнав частково з підстав зазначених у відзиві. Додав, що відповідач є фізичною особою - підприємцем на спрощеній системі оподаткування. Розмір його задекларованого доходу не містить видатків та є валовим. Додав, що на даний момент реєстрація відповідача як фізичної особи підприємця припинена. Зауважив, що середній заробіток відповідача становить 3846 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1300 грн. Пояснив, що систематично надає допомогу на утримання неповнолітньої дитини: купує одяг та їжу. Донька кожні вихідні залишається у нього. Від матеріальної допомоги на оплату послуг позашкільних вчителів мати дитини відмовляється. Звернув увагу на те, що раніше між сторонами була укладена угода щодо відмови від аліментів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Встановлено, що батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.06.2015 серія НОМЕР_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.01.2019 серія НОМЕР_2 .

Як вбачачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини.

Відповідач ОСОБА_2 з 18.11.2014 та до 30.07.2019 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2019 про витребування доказів Головним управлінням ДФС у Черкаській області повідомлено, що ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 було задекларовано дохід в розмірі 385302 грн, а також за період 01.01.2018 по 31.12.2,30 грн.

Згідно з податковою декларацією ОСОБА_2 за перше півріччя 2019 року останній отримав дохід у розмірі 20000 грн.

Відповідно до наданої довідки від 03.10.2019 за період з січня 2019 року та по вересень 2019 року директор ТОВ «Текс Центр» Грузін О ОСОБА_11 . отримав сукупний дохід з урахуванням утримань у розмірі 34615 грн.

Статтею 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1626 грн. та віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 гривень.

Позивач та її представники як у позовній заяві, так і під час судового засідання, зазначають, що для належного матеріального забезпечення та забезпечення гармонійного розвитку їх неповнолітньої доньки необхідно стягувати з відповідача аліменти в розмірі 10000 грн.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження розміру фактичних витрат у сумі 10000 грн. на утримання неповнолітньої дитини позивачем суду не надано, як і доказів того, що позивач не має змоги працювати та отримувати дохід, який би задовольняв потреби неповнолітньої дитини як це бажає мати.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 10000 грн. щомісяця з дня подання позову та до досягнення повноліття донькою позивач суду не надав.

Посилання представника позивача адвоката Стратілатова К.Г. у судовому засіданні про внесення отриманих коштів від підприємницької діяльності на депозитний рахунок і в подальшому можливості утримувати доньку ґрунтується виключно на припущеннях.

Як зазначалось вище, відповідач був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як приватний підприємець, був платником єдиного податку та мав мінливій дохід протягом 2017-2019 років.

Поняття підприємницької діяльності розкривається ст.. 42 Господарського кодексу України.

У статті 44 ГК України зазначається, що підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності.

Статтею 45 ГКУ визначено, що підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Як зазначено у інформативному листі ДФС від 11.11.2015 № 10480/П/99-99-17-02-02-14 на сьогодні для фізичних осіб підприємців існує дві системи оподаткування доходів, одержуваних від здійснення підприємницької діяльності, кожна з яких регулюється окремими статтями ПКУ і має певні обмеження та переваги, а також різний порядок оподаткування таких доходів, ведення обліку доходів і витрат.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено у главі 1 розділу ХІV ПКУ.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПКУ спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 ПКУ, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 292.1 ст. 291 ПКУ доходом платника єдиного податку для фізичної особи підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Платники єдиного податку першої і другої груп ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного за підсумками робочого дня відображення отриманих доходів (п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПКУ).

Таким чином, для фізичних осіб підприємців на спрощеній системі оподаткування ПКУ не передбачено визначення чистого доходу.

Слід зазначити, що фізичні особи підприємці можуть самостійно обрати загальну систему оподаткування, яка регулюється ст. 177 ПКУ, де об`єктом оподаткування фізичної особи підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).»

Аналізуючи вказане, можливо зробити висновок, що дохід відповідача ОСОБА_2 є валовим та не включає витрати, понесені ним, як підприємцем під час здійснення діяльності.

Суд же при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дитини обома батьками.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд також враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання позову зі сторони відповідача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, потреби у додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб, сталого доходу, наявність у нього рухомого та нерухомого майна.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує птання щодо розподілу судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт.180-182,184СК України, ст.ст.137, 141, 259, 263-265, 279ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН не відоме, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн., починаючи з дня пред`явлення позову 25.02.2019 до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Допустити до негайного виконання судове рішення в межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення буде виготовлений 17.10.2019.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька