Провадження 2/127/1531/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Перший Київський молочний завод» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні позивач та її представник подали суду заяву про відвід судді. Заяву мотивовано тим, що ухвалою суду від 03.05.2019року відкрито провадження по справі та було роз`яснено право відповідачу подати відзив. Станом на 06.06.2019року відзив відповідачем подано не було. В судовому засіданні представник відповідача надав суду клопотання про поновлення строків на подання відзиву, яке було судом безпідставно задоволено та надано строк до 20.06.2019року. 20.06.2019 року головуючий в порушення вимог ст. 179 ЦПК України намагався закрити підготовче засідання не надавши можливості надати позивачу відповідь на відзив, однак після заперечень представника позивача підготовче засідання було відкладено на 26.06.2019року. В порушення ч. 4 ст.179ЦПК України судом встановлено позивачу не достатній час для надання відповіді на відзив, а саме 3 дні, а відповідача по справі взагалі позбавлено можливості отримання відповіді на відзив завчасно та в наданні свої заперечень. В судове засідання 26.06.2019року відповідач не з`явився, оскільки надав суду заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутність, дану заяву головуючий пропонував написати представнику відповідача ще у попередньому засіданні. Тому у позивача та її представника склалося враження що представник відповідача та головуючий по справі заздалегідь домовились про вирішення даної справи. Оскільки відповідачу було двічі надано строк для подання відзиву (з 03.05.2019р. по 20.06.2019р.), а позивачу надано лише 3 дні для подання відповіді на відзив, суддя поставив сторони в нерівні умови, що свідчить про його зацікавленість у справі на користь відповідача та викликає сумнів в його об`єктивності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою суду від 03.05.2019року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Перший Київський молочний завод» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2019року. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Дана ухвала та позовна заява з додатками була направлена відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві ( АДРЕСА_1 Київ АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ).

Згідно ч. 10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії ,якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

Як вбачається із виписки ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Перший Київський молочний завод» є м. Київ, вул. І. Мазепи, 10, а тому судом було задоволено клопотання про поновлення строків на подання відзиву, оскільки позивачем при зверненні до суду було невірно вказано місцезнаходження юридичної особи.

14.06.2019року представником відповідача подано відзив на позовну заяву з доказами на підтвердження обставин на яких він ґрунтується та надано докази в підтвердження направлення даного відзиву позивачу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 20.06.2019 року вбачається, що відзив на позов нею було отримано 19.06.2019року.

В судовому засіданні 20.06.2019року позивач та її представник заявили клопотання про відкладення підготовчого засідання для можливості підготувати відповідь на відзив, дане клопотання було задоволено та надано позивачу та її представнику строк до 26.06.2019року, оскільки представником відповідача було зазначено, що ним не буде подаватися заперечення на відповідь, оскільки усі підстави не визнання позову ними зазначено у відзиві.

20.06.2019 року представник відповідача скористався своїм правом на подав суду заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутність.

Ухвалою суду від 26.06.2019року підготовче провадження по даній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2019року.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З викладеної норми закону вбачається, що позивачем та її представником пропущено строк для подання заяви про відвід, оскільки справа розглядається в порядку загального позовного провадження, а підготовче засідання було закрито 26.06.2019року. А підстави на які позивач та її представник посилаються у заяві про відвід не є винятковими випадками, оскільки позивач та її представник брали участь у справі та клопотання про поновлення строку подачі відзиву та подачі відповіді на відзив вирішувалися за їх участі.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Позивач та її представник вказують, що в них є сумніви в неупередженості судді. При цьому, в своїй заяві не погоджується з процесуальними діями судді щодо вирішення клопотання про поновлення строку на подання відзиву, закриття підготовчого провадження та надання незначного часу для написання відповіді на відзив.

Тобто, доводи заявника зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, зі змісту заяви про відвід головуючому судді Федчишену С.А. вбачається, що позивач та її представник не стільки вказують на упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду вказаної цивільної справи, скільки на невпевненість у постановленні рішення на його користь, що і зумовило внесення на розгляд суду заяви про відвід головуючого по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає обставини, зазначені в заяві про відвід головуючому судді Федчишену С.А. є надуманими, такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Провадження у справі зупиняється до вирішення питання про відвід (ст. 253 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до вирішення у встановленому законом порядку заяви позивача та її представника про відвід судді Федчишена С.А.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 253 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявлений відвід судді Федчишена С.А. визнати необґрунтованим.

Провадження у справі зупинити до вирішення у встановленому законом порядку заяви представника та позивача про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Перший Київський молочний завод» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку.

Справу передати в канцелярію суду для визначення, в порядку передбаченому статтею 33 ЦПК України, судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 03.10.2019року.

Суддя: