ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/2143/18
Провадження № 22-ц/4820/1481/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/2143/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року (суддя Мазур Н.В., повне судове рішення складено 13 червня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 20 червня 2008 року між нею та ТОВ «Лотівка Еліт» були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких вона передала відповідачеві у строкове платне користування (10 років) належні на праві власності земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:015:0282 площею 1,9662 га, :07:022:0074 площею 2,3706 га, :07:022:0075 площею 1,9871 га, :07:015:0283 площею 1,9663 га, які розташовані на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Договори були зареєстровані відділом Держкомзему в Шепетівському районі 07 липня 2008 року. У липні 2018 року закінчувався строк дії договорів. Будь-якої згоди щодо пролонгації договорів вона не надавала, угод про продовження строку дії договору не укладала та була впевнена, що зможе самостійно використовувати земельні ділянки. У квітні 2018 року дізналася про те, що 10 травня 2017 року вона нібито підписала дві додаткові угоди до договорів оренди, якими продовжено строк оренди до 07 липня 2028 року. Однак, додаткові угоди не підписувала.

Тому, позивачка просила визнати недійсними додаткові угоди від 10 травня 2017 року про внесення змін і доповнень до договорів оренди землі від 20 червня 2008 року, укладених між нею та ТОВ «Лотівка Еліт» і скасувати їх державну реєстрацію.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду від 10 травня 2017 року про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 20 червня 2008 року, укладену між ОСОБА_1 і ТОВ «Лотівка Еліт» і скасовано її державну реєстрацію за №20621638 та №20621970.

Визнано недійсною додаткову угоду від 10 травня 2017 року про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 20 червня 2008 року, укладену між ОСОБА_1 і ТОВ «Лотівка Еліт» і скасовано її державну реєстрацію за №20621252, №20620728. Вирішено питання про судові витрати.

ТОВ «Лотівка Еліт», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що за договорами оренди землі, укладеними з позивачкою, сторонами погоджено, що договори діють до закінчення періоду ротації основної сівозміни. 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 власноручно написала заяву про видачу в грошовій формі суми належної їй орендної плати за користування спірними земельними ділянками за весь 2018 рік, що свідчить про усвідомлення та підтвердження згоди з укладеними та діючими додатковими угодами до договорів оренди землі. Додаткові угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди землі зареєстровані у встановленому порядку.

У засіданні апеляційного суду представник позивача визнав апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державних актів на землю від 10 червня 2008 року на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області площею 1,9662 га кадастровий номер :07:015:0282, площею 2,3706 га кадастровий номер 825589000:07:022:0074, площею 1,9871 га кадастровий номер :07:022:0075 і площею 1,9663 га кадастровий номер :07:015:0283.

ТОВ «Лотівка Еліт» на підставі договорів оренди №74 і №75 від 20 червня 2008 року, укладених із ОСОБА_1 , зареєстрованих у відділі Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області 07 липня 2008 року за №75 і №74, є користувачем цих земельних ділянок.

Відповідно до додаткових угод до договорів оренди землі від 10 травня 2017 року ОСОБА_1 і ТОВ «Лотівка Еліт» домовились внести зміни та доповнення до договорів оренди землі від 20 червня 2008 року, зокрема продовжити строк дії основних договорів до 07 липня 2028 року.

На підставі зазначених правочинів реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, здійснено державну реєстрацію інших речових прав на земельні ділянки за ТОВ «Лотівка Еліт».

Позивачка заперечує укладення додаткових угод до договорів оренди. Наведене підтверджується матеріалами справи.

Рішення про задоволення позову суд першої інстанції мотивував тим, що додаткові угоди до договорів оренди землі є недійсними, оскільки підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою, що свідчить про відсутність у позивачки волевиявлення на їх укладення.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

На підставі ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

Отже, вільне волевиявлення особи на вчинення правочину є обов`язковою умовою його дійсності.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із висновку експерта №5382/5383/18-26/821/822/149-26 від 13 березня жовтня 2018 року (а.с.114-122) за результатом проведення у справі судово-почеркознавчої експертизи слідує, що підписи в укладених між ОСОБА_1 і ТОВ «Лотівка Еліт» додаткових угодах від 10 травня 2017 року відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :07:015:0282, 825589000:07:022:0074, :07:022:0000:07:015:0283 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта відповідач у визначений процесуальним законом спосіб та строки, не надав.

Установивши на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи, що спірні додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок не підписані ОСОБА_1 як орендодавцем, що виключає наявність у позивачки волевиявлення на їх укладення, суд першої інстанції зробив правильний висновок про визнання додаткових угод недійсним на підставі ч. 3 ст. 203 і ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про порушення судом принципу рівності сторін.

Доводи апеляційної скарги про проведену уповноваженим органом державну реєстрацію додаткових угод на підтвердження дійсності цих правочинів і продовження на їх підставі строку дії основних договорів з урахуванням наведених законодавчих вимог щодо моменту вчинення правочину та його форми, підлягають відхиленню.

Оскільки предметом позову є визнання недійсними спірних додаткових угод до договорів оренди землі з підстави дефекту волі сторони правочину (непідписання їх позивачкою), наведені у апеляційній скарзі норми ст. 141 ЗК України і ст. 651 ЦК України, що визначають підстави для розірвання договору, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Тому, доводи апеляційної скарги про необхідність їх застосування підлягають відхиленню.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на заяву ОСОБА_3 про

отримання орендної плати за користування землею на підставі договорів оренди від 20 червня 2008 року за 2018 рік не свідчить про волевиявлення ОСОБА_1 на укладення додаткових угод, не підтверджує їх дійсність, а тому апеляційним судом відхиляються.

Оскільки відповідачем не доведений факт обізнаності ОСОБА_1 про спірні додаткові угоди та здійснення волевиявлення на їх укладення, безпідставним є твердження в апеляційній скарзі про подальше схвалення позивачкою спірних додаткових угод і порушення нею внаслідок оспорення їх чинності, принципу добросовісності сторони правочину.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки ґрунтуються на власному тлумаченні норм права, зводяться до необхідності переоцінки доказів і не спростовують правильних висновків суду.

Неповноти з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на яку вказує відповідач, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай