ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2041/19
Провадження №2/477/874/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 1,000 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Зеленогайської сільської ради Жовтневого (тепер - Шевченківської сільської ради Вітовського) району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку, оскільки є інший спадкоємець - відповідач в справ.

Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька і прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча інший спадкоємець - мати померлого, відмовилася від спадщини на її користь, тому просила винести рішення про визнання за нею права власності на дане спадкове майно.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивачка в своїй заяві також просила позов задовольнити, а відповідач в своїй заяві позов визнала та не заперечувала проти оформлення спадщини за позивачкою. При цьому також в заяві, адресованій суду вказала, що після смерті чоловіка відмовилася від спадкового майна про що склала та підписала відповідну заяву, яка була завірена в місцевій сільській раді, але через юридичну необізнаність не направила її нотаріусу, вважаючи, що вчинила всі необхідні дії щодо відмови від спадщини на користь онуки.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 1,000 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

Ділянка належала йому відповідно до державного акту серії ЯК №936704, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:0310.

Слід відмітити, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19 травня 2016 року № 1377-VIII Жовтневий район Миколаївської області було перейменовано на Вітовський, а відповідно до постанови Центральної виборчої комісії України від 07 жовтня 2016 року №437 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року" Зеленогайська сільська рада (села Зелений Гай, Оленівка) увійшли до складу Шевченківської об`єднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Даних про те, що померлим ОСОБА_3 за життя був складений заповіт суду не надано, тому майно після його смерті повинно спадкуватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які передбачені ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом відносяться батьки та діти померлого спадкоємця, тобто позивачка та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 : ОСОБА_2 - його мати, а ОСОБА_1 - його дочка.

На час відкриття спадщини (час смерті) ОСОБА_3 з ним проживала спадкоємиця першої черги - його мати ОСОБА_2 .

Крім того, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк звернулася спадкоємиця першої черги - дочка померлого ОСОБА_1 .

Далі, під час оформлення спадщини на земельну ділянку після смерті батька позивачка отримала роз`яснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в такому порядку в цілому за нею особисто, оскільки наявні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, тобто мати померлого.

Так, за пунктами 4.1-4.8 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які мають на це право, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Основною перепоною в оформленні спадщини лише позивачкою є наявність іншої спадкоємиці, яка прийняла спадщину - ОСОБА_2 .

В той же час, вона не бажає оформляти спадщину, про що надала відповідну письмову заяву на адресу суду про відмову від спадщини.

Крім того, вона представила копію заяви, завірену сільською радою, про відмову від спадщини, здійснену в межах шести місяців після смерті спадкодавця, яку не відправила нотаріусу через свою правову необізнаність, вважаючи, що цієї заяви достатньо для підтвердження факту відмови від спадщини.

Суд допускає, що виходячи з тексту цих заяв вона дійсно не заперечує проти оформлення всієї спадщини позивачкою ОСОБА_1 і відмовлялася від неї на її користь.

Всупереч ст. 1272 ЦК України, законом не передбачено поновлення строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Після її фактичного прийняття і спливу шести місяців після смерті спадкодавця особа-спадкоємець не може відмовитися від неї. Але якщо ця особа не бажає її оформляти і є інші спадкоємці, які мають протилежні наміри, то це порушує їх права на належне користування та володіння спадковою власністю. Крім того це порушує і права спадкоємця, який не виявляє бажання на спадщину, оскільки фактично йому нав`язується спадкове право, що суперечить принципу добровільності набуття та володіння майном, який витікає з положень ст. 41 Конституції України та положень Глави 23 ЦК України (загальні положення про власність).

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка, належала ОСОБА_3 і дане майно після його смерті входить до складу спадщини і в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі як спадкоємиці першої черги за законом, з врахуванням відмови від спадщини іншого спадкоємця.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0000 га, розташовану в межах території Зеленогайської сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області, яка йому належала на праві приватної власності відповідно до державного акту серії ЯК № 936704, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневою (тепер - Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:0310.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. повний текст рішення було складено на 16 жовтня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко