Справа № 495/5066/19
№ провадження 2/495/2161/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С .,

Справа № 495/5066/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, уточнивши свої позовні вимоги 19.06.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 , який помер в грудні 2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , який в цілому складається з : житлового будинку літ. "А", загальною площею 82, 7 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м., літньої кухні літ. "Д", погріб літ. "Г", сарай літ. "Є", вбиральня літ. "Н", споруди № № 1,2,3,47,8,9,10,І.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - спадкодавець ОСОБА_2 .

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді:

- 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала померлому відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.1991 року.

Після смерті її батька вона звернулась до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, однак у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проте, вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки до дня смерті спадкодавця мешкала разом з ним за однією адресою, надавала матеріальну та фізичну допомогу, провела його поховання.

Інші спадкоємці-діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми заявами відмовились від прийняття спадщини на користь позивача.

За вказаних вище підстав, вона і звернулся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Представник Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його відзив, у якому він посилаючись на те, що спадкодавець не набув право власності на житловий будинок, просить прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно у ІНФОРМАЦІЯ_2 2017 року помер спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді:

- 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Факт належності ОСОБА_2 наведеного вище житлового будинку підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.03.1991 року, згідно якого він купив у виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , що в цілому складався з глинобитного будинку житловою площею 44,3 кв.м., літньої саманної кухні, погреба, сараю глинобитного, двох дерев`яних сараїв, двох дерев`яних вбиралень, споруд.

Вказаний договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів, за № 2-594.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідного запису про державну реєстрацію встановлення батьківства, прізвище спадкодавця до встановлення батьківства значиться як ОСОБА_5 , а після встановлення батьківства ОСОБА_2 , номер актового запису 18 від 24.04.1993 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є рідною донькою померлого у грудні 2017 року ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 ,свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про державну реєстрацію встановлення батьківства № 7 .

Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, інші спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_2 його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 своїми заявами, посвідченими приватним нотаріусом та зареєстрованими в реєстрі за № 872 та № 389 відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Вказане також підтверджується листом № 973/01-16 від 17.07.2019 року завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О.В., у якому окрім іншого зазначено, що ОСОБА_1 на теперішній час є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця.

Позивач стверджує, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки до дня смерті спадкодавця мешкала разом з ним за однією адресою, надавала матеріальну та фізичну допомогу, провела його поховання.

В якості обґрунтування вказаного, приєднала до матеріалів справи довідку № 286 від 14.06.2019 року, видану КП «ЖЕО №1», з якої вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та копію домової книги, з якої вбачається, що за вищевказаною адресою вона зареєстрована з 03.03.1999 року.

Таким чином, та на підставі вищезгаданих довідки та копії домової книги достовірно встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_2 , який помер в грудні 2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню .

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем І черги до майна померлого ОСОБА_2 за законом, яка на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем, тобто фактично прийняла спадщину, а також звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, тобто юридично також прийняла спадщину, прийнявши до уваги також той факт, що інші спадкоємці до майна померлого ОСОБА_2 , що помер у грудні 2017 року відмовились від прийняття спадщини, про що надали заяви, враховуючи те, що позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, проте судом підтверджено наявність у спадкодавця відповідного права власності на спірну 1/2 частину квартири, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим , тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 , який помер в грудні 2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового глинобитного будинку літ «А», загальною площею 82,7 кв.м,житловою площею 44,3 кв.м, літньої кухні літ «Д», погребу літ «Г», сараю літ «Є»,вбиральні літ «Н», споруд № 1,2,3,4,7,8,9,10, І.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Білгород-Дністровська міська рада, адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

Повний текст рішення складений 16 жовтня 2019 року.

Суддя: