Справа № 577/5637/18
Провадження № 2/577/310/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

адвоката Островського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 25 000 грн.

На обгрунтування вказала, що ОСОБА_2 взяв у неї в борг 25 000 грн. про що 25.07.2007 року написав відповідну розписку, однак до теперішнього часу кошти не повернув, що і стало підставою звернення до суду.

Представник відповідача за ордером та угодою адвокат Островський В.І. заперечуючи задоволенню вимог посилається на те, що ОСОБА_2 цих коштів у позивача не брав, ніяких розписок про отримання грошей не писав, а тому не повинен віддавати.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положенням ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Приписами ст. 1051 ЦК закріплено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

На підтвердження договору позики в сумі 25 000 грн. ОСОБА_1 представила розписку від 25.07.2007 року (а.с.23), запевняючи, що цей документ написаний і підписаний особисто ОСОБА_2 під час отримання коштів. Проте, останній оспорюючи договір позики вказав, що ніяких коштів у позивача не брав і розписки не писав.

З метою усунення протиріч, за клопотанням відповідача, судом була призначена почеркознавча експертиза за висновком якої питання чи виконанний рукописний текст та підпис у розписці від 25.07.2007 року про отримання 25000 грн. ОСОБА_2 не вирішувалось. Як зазначено в описовій частині підставою для такого висновку стало те, що підпис від імені ОСОБА_2 та рукописний текст у розписці від імені ОСОБА_2 виконані за допомогою пасти чорного кольору для кулькової ручки рукописним способом поверх первинних штрихів підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_2 Аркуш наданої розписки зазнав дії, ймовірно, синтетичних миючих засобів, внаслідок чого первинні штрихи підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_2 отримали слабко видиме відображення. Встановити первинний зміст підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_2 у розписці не видалось за можливе (а.с. )

За таких обставин слід дійти висновку про відсутність належних та допустимих доказів і як наслідок недоведеності позову.

У разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. При цьому необхідно враховувати, окрім іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ст.141 ЦПК України).

З огляду на це клопотання представника відповідача адвоката Островського В.І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. підлягає задоволенню частково, оскільки є занадто завищеними. А тому до відшкодуванню слід визначити 2500 грн. Щодо витрат на експертизу в розмірі 5494 грн., то ці витрати необхідно стягнути з позивача на користь відповідача в повному обсязі.

Керуючись: 1046, 1047, 1051 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати, зокрема: за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2500 грн. та 5495 грн. - вартості експертизи, всього 7995 грн.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.