Справа №345/3393/19
Провадження № 2/345/1312/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що вони перебувають в родинних відносинах і всі проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , в даний час АДРЕСА_2 .

Дане будинковолодіння побудовано матір`ю ОСОБА_6 ще в 1973 році. Згідно записів з погосподарської книги №8 Верхнянської сільської ради за 1986-1990 р.р станом на 30.06.1990 року дане будинковолодіння рахувалося як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_6 , на яку було видано свідоцтво про право власності від 10.04.1990 року, в якому зазначено, що житловий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, головою якого є - ОСОБА_6 .

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування .

Станом на 30.06.1990 р., згідно виписки з по господарської книги за 1986-1990 р.р. проживали: - голова сім`ї ОСОБА_6 , члени господарства: ОСОБА_1 - син; ОСОБА_7 - невістка; ОСОБА_3 - внук, ОСОБА_8 - внука.

Тому з 15.04.1991 року будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час, зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки один із співвласників спільної сумісної власності помер а це голова двору ОСОБА_6 / померла ІНФОРМАЦІЯ_1 / , то визначення часток можлива тільки в судовому порядку .

Оскільки згідно ст.370 ЦК України частик є рівними, то у даному випадку всім п`ятьом власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки даного будинковолодіння, які слід визначити.

ОСОБА_1 , як спадкоємець 1-ї черги по закону, після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи разом з нею на час відкриття спадщини, прийняв її спадкове майно, а саме 1/5 частку у будинковолодіння АДРЕСА_2 .

З відповідними документами про прийняття спадщини ОСОБА_1 , звернувся до нотаріальної контори з заявою від 26.06.2019р. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6

Нотаріусом була заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Проте, після вивчення нотаріусом поданих всіх документів на вищевказане будинковолодіння, постановою нотаріуса від 09.07.2019р. за №618/02-31 було повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 не можливо, так як у свідоцтві про право власності та в реєстраційному написі ОБТІ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 час АДРЕСА_2 зазначено, що він належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6 і в свідоцтві наявна гербова печатка Верхнянської с/Ради з тризубом на свідоцтві від 1990р.

В позасудовому порядку позивачі не мають можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушені звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивачів подав заяву, в якій просять проводити розгляд справи без його та їхньої присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що строни по справі - позивачі перебувають в родинних відносинах і всі проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , в даний час АДРЕСА_2 .

Дане будинковолодіння побудовано матір`ю ОСОБА_6 ще в 1973 році.

Згідно записів з погосподарської книги №8 Верхнянської сільської ради за 1986-1990 р.р станом на 30.06.1990 року дане будинковолодіння рахувалося як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_6 , на яку було видано свідоцтво про право власності від 10.04.1990 року, в якому зазначено, що житловий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, головою якого є - ОСОБА_6 .

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування.

Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

В даному випадку станом на 30.06.1990р. в колгоспному дворі, згідно виписки з по господарської книги за 1986-1990 р.р. проживали: - голова сім`ї ОСОБА_6 , члени господарства: ОСОБА_1 - син ; ОСОБА_7 - невістка; ОСОБА_3 - внук, ОСОБА_8 - внука.

Згідно виписки з по господарської книги №8 Верхняннської с/ради на 1986-1990р.р. станом на 30.06.1990р., особовий рахунок № НОМЕР_1 суспільна група на 01.07.1990р. колгоспний двір із 5 його членами - (а.с.15).

Згідно довідки Верхнянської с/ради ОТГ від 10.05.2019р. №64 видно, що ОСОБА_6 дійсно проживала і була зареєстрована в с.Іванкова до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 17.12.2018р. в будинку АДРЕСА_2 по даний час зареєстрований та проживав ОСОБА_1 та його члени сім`ї - (а.с.19).

На дане будинковолодіння, було видано свідоцтво про право власності від 10.04.1990р. і виготовлений технічний паспорт , згідно якого дане будинковолодіння побудоване , де відсутні дані про самовільну будову чи реконструкцію та проведено оцінку вартість вищенаведеного будинковолодіння, яка становить 330тис.000 грн. - (а.с.14, 21-26, 27,28).

У відповідності до ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України співвласники майна користуються ним спільно, а розпорядження майном здійснюється за згодою всіх співвласників.

Тому з 15.04.1991 року будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час, зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки один із співвласників спільної сумісної власності померла, а це голова двору ОСОБА_6 / померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /, то визначення часток можлива тільки в судовому порядку .

Оскільки згідно ст.370 ЦК України частик є рівними, то у даному випадку всім п`ятьом власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки даного будинковолодіння, які слід визначити.

ОСОБА_1 , як спадкоємець 1-ї черги по закону , після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи разом з нею на час відкриття спадщини, прийняв її спадкове майно, а саме 1/5 частку у будинковолодіння АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Верхнянської с/ради ОТГ від 10.05.2019р. №64.

З відповідними документами про прийняття спадщини ОСОБА_1 , звернувся до нотаріальної контори з заявою від 26.06.2019р. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6

Нотаріусом була заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Проте, після вивчення нотаріусом поданих всіх документів на вищевказане будинковолодіння, постановою нотаріуса від 09.07.2019р. за №618/02-31 було повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 не можливо, так як у свідоцтві про право власності та в реєстраційному написі ОБТІ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 час АДРЕСА_2 зазначено, що він належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6 і в свідоцтві наявна гербова печатка Верхнянської с/Ради з тризубом на свідоцтві від 1990р. - (а.с.17).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем за даним позовом є брат покійної ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , який не проживав у даному будинковолодінні і спадщину не приймав інші спадкоємці є 5-ї черги.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити право власності на частки у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 його частині за: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на -1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

Визначити частки у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6 його частині та визнати право власності по вищевказаних частках за: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Після прийняття спадщини, частки у спільній часткові власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 становитимуть :

- 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 ;

-1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 ;

- 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 ;

- 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: