П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Київ

Справа № 22-11966 Головуючий у1-й інстанції - Пінкевич Н. С.

Унікальний № 754/16935/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання -

у с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , 1998 року народження, в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1999 року. Сторони мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3 , 1998 року народження. Донька на час подання позову є вже повнолітньою, але продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки. Відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на час навчання дитини. У добровільному порядку вирішити спір вони не можуть. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 2 000 грн. до закінчення дитиною навчання.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 200 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2020 року, починаючи з 03 грудня 2018 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 704 грн. 80 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Шпирук В. Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с.112-117).

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Шевченко Т. Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечувала проти її задоволення та вказала, що консультативний висновок, який наданий ОСОБА_1 відносно стану його здоров`я датується 12 березня 2015 року, а не 07 липня 2019 року, як зазначає адвокат Глінського Д.В. та строк дії довідки № 406 щодо інвалідності, на момент розгляду справи в апеляційній інстанції закінчився (а.с.146-156).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга адвоката Шпирука В. Г. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 1999 року до 18 вересня 2015 року .

Батьками повнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає та перебуває на її утриманні дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору про надання освітніх послуг Національного університету «Одеська юридична академія» від 03 серпня 2018 року ОСОБА_3 навчається за спеціальністю «Право», денна форма навчання, закінчує навчання 30 червня 2020 року.

За встановлених обставин при ухваленні рішення про часткове задоволення позову районний суд виходив з того, що дитина проживає разом з матір`ю. Судом ураховано вартість продуктів харчування, інших предметів першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, можливість відповідача працювати. Тому суд визначив розмір аліментів у сумі 1 200 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання, а саме - до 30 червня 2020 року.

Одночасно суд відхилив доводи відповідача щодо пенсії як єдиного джерела доходу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що це єдиний дохід відповідача.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Заперечуючи проти вказаних вимог відповідач посилався на те, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі, оскільки він відповідно до довідки № 406 від 31 серпня 2018 року є пенсіонером по інвалідності 3 групи (а.с.40).

Також з матеріалів справи убачається, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Отже єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 на час розгляду справи є пенсія по інвалідності, яка складає за 2017 рік - 8 466 грн. 93 коп. (а.с.95), за період з січня 2018 року по квітень 2019 року - 23 457 грн. (а.с.96).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Районний на вказане уваги не звернув, не дослідив належним чином обставини справи у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці та наявності правових підстав для стягнення аліментів.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

У разі зміни матеріального становища відповідача позивач не позбавлена можливості знову подати позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома