КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

В травні 2019р. скаржники (стягувачі) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій відповідно до уточненої скарги просили суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича із повернення стягувачу ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконавчих документів за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р., 08.04.2019р. Шевченківського районного суду м. Києва та рішення (повідомлення) державного виконавця Когут Дмитра Анатолійовича за №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення без прийняття до виконання виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц, виданих 29.03.2019р. ОСОБА_1 і 08.04.2019р. ОСОБА_2 ;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича щодо реалізації наявного у нього повноваження (права), передбаченого у п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016р. з метою отримувати від органів державної влади, установ довідку про дату народження фізичної особи (боржників) та номер її реєстраційної облікової картки платника податків;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича: вирішити питання про прийняття виконавчих документів за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. Шевченківського районного суду м. Києва без інформації про ідентифікаційний код боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і без дати народження ОСОБА_4 ; направити стягувачам поштою повідомлення №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. ОСОБА_1 і від 08.04.2019р. ОСОБА_2 без прийняття до виконання;

- судові витрати, пов`язані з розглядом скарги від 10.05.2019р. у рамках справи №761/26576/15-ц, покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві;

- винести окрему ухвалу щодо органу ДВС та щодо державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича, так як проігноровано надану 17.04.2019р. у додатку до заяв стягувачів текст з ЄДРСР постанови новоствореного Верховного Суду від 22.08.2018р., чим орган ДВС від імені якого діяв держвиконавець Когут Дмитром Анатолійовичем і сам держвиконавець завдали шкоду репутації ВР України, що провела реформу у питанні виконання рішень, із Президентом України провела судову реформу, репутації судовій гілці влади, чим нівелювали доцільність прийняття ВРУ Законів України за №№1402, 1403, 1404 від 02.06.2016р., що спустошують поряд із судовим збором «кишені» стягувачів;

- також просять суд, зазначити в ухвалі роз`яснення про процесуальні порушення судом першої інстанції, що відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги від 10.05.2019р., орган державної виконавчої служби має повідомити суд і заявників не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Свої вимоги скаржники обґрунтовували тим, що 17.04.2019р. ними до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було подано чотири заяви з примусового виконання виконавчих листів виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 950,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн., судовий збір у розмірі 133,90 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2430,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 4050,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 2430,00грн., судовий збір у розмірі 570,00 грн.

08.05.2019р. за результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень повідомлення скаржникам стало відомо, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когутом Дмитром Анатолійовичем були винесені повідомлення від 19.04.2019р. за №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття, з тих підстав, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутні реєстраційний номер облікової картки платника податків і серія та номер паспорта боржника.

На думку скаржника таке повідомлення є незаконним, безпідставним, та таке що не відповідають правовій позиції Верховного Суду від 22.08.2018р. по справі №471/283/17-ц, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когут Дмитра Анатолійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльність; зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано незаконними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когута Дмитра Анатолійовича щодо прийняття повідомлень №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 від 19.04.2019р. про повернення стягувачам без прийняття до виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когута Дмитра Анатолійовича щодо не реалізації наданих йому прав відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Когута Дмитра Анатолійовича поновити порушене право стягувачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прийнявши до виконання виконавчі листи, видані Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р.В решті вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову .

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що судом першої інстанції порушено право заявників на справедливий і публічний розгляд скарги у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом при цьому суд вийшов за межі заявлених вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

17.04.2019р. скаржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві чотири заяви з примусового виконання виконавчих листів виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 950,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн., судовий збір у розмірі 133,90 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2430,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 4050,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 2430,00грн., судовий збір у розмірі 570,00 грн.

Згідно з повідомленнями №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 19.04.2019р. на підставі п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі документи були повернуті без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що у виконавчих документах відсутні реєстраційні номери облікової картки платника податків і серії та номери паспортів боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Задовольняючи скаргу суд виходив з того, що відсутність ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення виконавчого документу. Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

За змістом ч. 5 ст. 26 цього Закону України, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 цієї статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена КЦС Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018р. по справі № 471/283/17-ц.

При цьому Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на це, суд вважає такі дії державного виконавця такими, що свідчать про небажання провести виконавчі дії з виконання рішення суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що в резолютивній частині судового рішення суд вийшов за межі вимог в зв`язку з чим в цій частині ухвала суду підлягає зміні в її резолятивній частині, оскільки скаржник просив задовольнити вимоги скарги, які були викладені в новій редакції і подані до суду першої інстанції 07 червня 2019 року.

В частині задоволених судом вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали остання не оскаржується.

Стосовно вимог скарги, щодо зобов`язання державного виконавця направити стягувачам поштою повідомлення №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. ОСОБА_1 і від 08.04.2019р. ОСОБА_2 без прийняття до виконання, вона не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з наданої копії матеріалів виконавчого провадження дані повідомлення були направленні стягувачам супровідними листами від 19.04.2019р. Тобто державний виконавець вчинив дії щодо повідомлення стягувачів і їх доставлення вже залежить від пошти, а не державного виконавця. Також не підлягає задоволенню вимога скаржників щодо винесення окремої ухвали відносно державної виконавчої служби та державного виконавця, оскільки суд не вбачає для цього підстав, враховуючи, що скаржники скористалися своїм правом щодо оскарження дій державного виконавця в порядку визначеним законом.

Таким вином в частині заявлених вимог апеляційна скарга підлягає задоволенню , оскільки заявлені вимоги судом не вирішені відповідно до вимог ст.13 ЦПК України.

В іншій частині суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги , підлягають частковому задоволенню в частині порушення вимог процесуального закону,щодо неправильного розгляду предмета справи .

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року змінити, виклавши резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Когут Дмитра Анатолійовича із повернення стягувачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчих документів за №№761/26576/15-ц від 29.03.2019 року, 08.04.2019 року Шевченківського районного суду м.Києва та рішення (повідомлення) державного виконавця Когут Дмитра Анатолійовича за №№5894l431, 58941631, 58941491 і 58941750 про повернення без прийняття до виконання виконавчих документів Шевченківського районного суду м.Києва за №№761/26576/15-ц , виданих 19.03.2019 року ОСОБА_1 і 08.04.2019 року ОСОБА_2 .

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Когут Дмитра Анатолійовичащодо реалізації наявного у нього повноваження (права) , передбаченого у п. З ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" №1404 від 02.06.2016 року з метою отримувати від органів державної влади, установ довідку про дату народження фізичної особи (боржників) та номер її реєстраційної облікової картки платника податків.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Когут Дмитра Анатолійовича : вирішити питання про прийняття виконавчих документів за №№761/26576/15-ц від 29.03.2019 року і 08.04.2019 року Шевченківського районного суду м.Києва без інформації про ідентифікаційний код боржників ОСОБА_6 , ОСОБА_3 і без дати народження боржника ОСОБА_6 ; направити стягувачам поштою повідомлення за №№58941431, 58941631, 58941491 і 58941750 про повернення виконавчих документів Шевченківського райсуду м.Києва за №№761/26576/15-ц від 29.03.2019 року ОСОБА_1 і від 08.04.2019 року ОСОБА_2 без прийняття до виконання.

В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко