Дата документу 08.10.2019 Справа № 325/323/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 325/323/19 Головуючий у 1 інстанції Пантилус О.П.
Провадження №22ц/807/2758/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Онищенка Е.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: Приазовська районна рада Запорізької області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: Приазовська районна рада Запорізької області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 12 серпня 2016 року вона була призначена на посаду директора КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області. Трудовий договір був укладений між позивачем і відповідачем у формі контракту, строком до 12.08.2021 року.

30 жовтня 2018 року Приазовською районною радою прийнято рішення № 1 «Про реорганізацію шляхом перетворення КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області», яким вирішено реорганізувати шляхом перетворення КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області у КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області. Цим же рішенням надано розпорядження начальнику відділу культури, туризму та архівної справи в термін 10 днів провести заходи щодо оптимізації штатної чисельності відповідного закладу та надати їх на погодження депутатами районної ради.

11 лютого 2019 року реорганізована юридична особа з тим же ідентифікаційним кодом була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі, керівником визначено позивача. Проте, ще до реорганізації, 05 грудня 2018 року начальником відділу культури, туризму та архівної роботи Приазовської РДА виданий наказ № 56 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників КУ «Приазовська ЦБС», яким позивач попереджена про вивільнення з посади з 06.02.2019 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України. Цим же наказом позивача зобов`язано скоротити ставки працівників установи та попередити працівників про вивільнення з посад за тими ж підставами. Пунктом 3 наказу передбачено залишити одну штатну одиницю методиста у відділі культури та туризму для забезпечення консультативно-методичної роботи для фахівців сільських бібліотек.

23 січня 2019 року Приазовською районною радою прийнято рішення № 1 «Про створення комунального закладу «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області, яким позивачу - директору КЗ «Приазовська бібліотека» доручено здійснити державну реєстрацію комунального закладу. 30 січня 2019 року начальником відділу культури, туризму та архівної роботи Приазовської РДА виданий наказ № 15 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача звільнено з 06 лютого 2019 року з посади директора КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП, та припинено дію укладеного трудового контракту. Наказ і трудова книжна отримані позивачем поштою 11 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 наказ про її звільнення вважає незаконним, оскільки звільнення відбулось під час її перебування на лікарняному. Крім того, рішення про скорочення посади позивача Приазовською районною радою, як уповноваженим органом, не приймалось і не погоджувалось. Займана позивачем посада взагалі не скорочувалась, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру.

З огляду на наведене ОСОБА_1 просила суд скасувати наказ № 15 «Про звільнення ОСОБА_1 » виданий 30 січня 2019 року відділом культури, туризму та архівної роботи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області; поновити її на посаді директора КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області, та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2019 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано як незаконний наказ № 15 «Про звільнення ОСОБА_1 » виданий 30 січня 2019 року Відділом культури, туризму та архівної роботи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора комунальної установи «Приазовська централізована бібліотечна система»; стягнуто з Відділу культури туризму та архівної роботи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31200 (тридцять одна тисяча двісті) грн. 26 коп., без врахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що її, в порушення ч. 4 ст. 40 КЗпП України було звільнено у період тимчасової непрацездатності. Окрім цього, суду не надано доказів на підтвердження змін в організації виробництва і праці, скорочення посади позивача. Щодо нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд керувався приписами ч. 2 ст. 235 КЗпП та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Відділ культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 червня 2019 року, та постановити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що начальник відділу культури, туризму та архівної роботи Приазовської районної державної адміністрації діяв на підставі письмового доручення, та у спосіб, передбачений нормами діючого законодавства України, жодним чином не порушуючи процедури штатної чисельності працівників КУ «Приазовська ЦБС».

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що пунктом 3 частини 1 статті 274 ЦПК України передбачено, що справи, що виникають з трудових відносин розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26 липня 2019 року (а.с. 189) в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу Відділу культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Так, вбачається з матеріалів справи, що на підставі контракту між Відділом культури і туризму Приазовської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 , останню було призначено на посаду директора Приазовської централізованої бібліотечної системи на термін з 12 серпня 2016 року по 12 серпня 2021 року (а.с. 8-16).

Пунктом 20 зазначеного контракту визначено, що він може бути припинений, зокрема, за ініціативою органу управління закладу культури або уповноваженого ним органу до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України.

З рішення Приазовської районної ради Запорізької області №1 від 30 жовтня 2018 року «Про реорганізацію шляхом перетворення комунальної установи «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області», вбачається, що КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області вирішено реорганізувати шляхом перетворення у КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області (а.с. 17-19).

Пунктом 3 зазначеного рішення створено комісію з реорганізації. Пунктом 6 цього рішення доручено голові комісії ОСОБА_1 подати державному реєстратору пакет документів, для проведення державної реєстрації з реорганізації КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» та повідомити в установленому чинним законодавством України порядку працівників КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» про реорганізацію установи.

Начальнику відділу культури, туризму та архівної справи в термін 10 днів після проведення державної реєстрації КЗ «Приазовська бібліотека» доручено провести заходи щодо оптимізації штатної чисельності відповідного комунального закладу та надати їх на погодження депутатами Приазовської районної ради (пункт 11 Рішення).

Наказом начальника відділу культури, туризму та архівної роботи Приазовської РДА від 05 грудня 2018 року № 56 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників КУ «Приазовська ЦБС», керуючись рішенням Приазовської районної ради від 05 грудня 2018 року № 6 «Про функціонування комунальних установ і закладів Приазовського району в умовах незавершеного об`єднання територіальних громад», ОСОБА_1 - директора КУ «Приазовська централізована бібліотечна система», попереджено про вивільнення з посади, з 06.02.2019 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Цим же наказом ОСОБА_1 зобов`язано скоротити ставки працівників установи та попередити працівників про вивільнення з посад за тими ж підставами. Пунктом 3 наказу для забезпечення консультативно-методичної роботи для фахівців сільських бібліотек, які не увійшли до об`єднаних територіальних громад передбачено залишити одну штатну одиницю методиста (а.с. 29).

Рішенням Приазовської районної ради Запорізької області № 1 від 23 січня 2019 року «Про створення комунального закладу «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області» створено, шляхом реорганізації КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області, затверджено його статут. Встановлено, що КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області є правонаступником КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» Приазовської районної ради Запорізької області. Пунктом 5 вказаного рішення директору КЗ «Приазовська бібліотека» Приазовської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 доручено здійснити державну реєстрацію комунального закладу (а.с. 30-31).

З листка непрацездатності серії АДЛ № 298153 вбачається, що ОСОБА_1 з 30 січня 2019 року до 09 лютого 2019 року перебувала на лікарняному (а.с. 32).

Наказом начальника відділу культури, туризму та архівної роботи Приазовської РДА від 30 січня 2019 року № 15 «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача звільнено з 06 лютого 2019 року з посади директора КУ «Приазовська централізована бібліотечна система» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП, та припинено дію укладеного трудового контракту (а.с. 33).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Згідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Із змісту наведеної норми убачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, зокрема: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Разом з тим, відповідно до абзацу 3 пункту 11 частини першої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Однак, начальник відділу культури туризму та архівної роботи на вказане уваги не звернув прийняв рішення про звільнення позивача у період її тимчасової непрацездатності, чим грубо порушила трудові права ОСОБА_1 .

Крім того, частиною другою статті 40 КЗпП України установлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1723цс17, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Вірно також звернув увагу суд першої інстанції на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження організаційного рішення про скорочення посади директора комунального закладу.

У постанові від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 Верховний Суд України вказав, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Наведені обставини, виключають можливість визнання дотриманим порядку звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, та є підставою для поновлення її на займаній посаді.

Тимчасова непрацездатність позивача підтверджена листком непрацездатності серії АДЛ № 298153. За змістом пункту 2 статті 9 Конвенції Міжнародної Організації Праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року N 3933-XII, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві. Проте, відповідачем, як роботодавцем, не спростовано доводи позивача та не доведено обґрунтованості звільнення останнього.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звільнення позивача відбулося з порушення норм трудового законодавства, оскільки роботодавцем не вжито заходів для працевлаштування працівника, а його звільнення відбулося у період тимчасової непрацездатності.

Розмір стягнутих сум за рішенням суду першої інстанції Відділом не оспорюється.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Відділу культури, туризму і архівної справи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області - залишити без задоволення.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 червня 2019 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: