Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року
м. Київ

справа № 308/7976/15-ц
провадження № 61-26565св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:
позивач квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева Міністерства оборони України,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева Міністерства оборони України на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року у складі судді Семерака І. О. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Кондора Р. Ю., Готри Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2015 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева Міністерства оборони України (далі КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з приміщення гуртожитку.
Позов мотивований тим, що з 2006 року на балансі КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України перебуває будівля гуртожитку, розташована в с. Оріховиця Ужгородського району Закарпатської області на території військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , будівля № НОМЕР_3 , у кімнаті № НОМЕР_4 якої проживає підполковник у відставці ОСОБА_1 , який звільнений з військової служби у запас у 2003 році. Позивач зазначав, що відповідач заселений до 2006 року (до моменту передання житла на баланс позивача) тимчасово за усною згодою між ним та колишнім керівництвом військової частини НОМЕР_1 , ордер на вселення йому не видавався, договір найму з ним не укладався.
Відповідно до пункту 2.19 наказу Міністерства оборони України № 577-2006 та пункту 5.10 наказу Міністерства оборони України від 19 червня 2014 року № 401 у разі, якщо особа звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Сил України, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні.
На неодноразові усні та письмові звернення позивача, відповідач звільнити житлове приміщення відмовляється. Посилаючись на ці обставини, КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України просив зобов`язати відповідача звільнити житлове приміщення кімнату № 1 в гуртожитку для військовослужбовців Міністерства оборони України за адресою: с. Оріховиця, Ужгородський район, Закарпатська область, що розташований на території військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , будівля № 34.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року у задоволенні позову КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 належить до кола осіб, визначених у статті 125 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР), тому відсутні підстави для його виселення з приміщення кімнати № 1 в гуртожитку для військовослужбовців Міністерства оборони України за адресою: с. Оріховиця, Ужгородський район, Закарпатська область, що розташований на території військової частиниНОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , будівля № 34.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи, неправильно застосували норми житлового законодавства; звільнення позивача з лав Збройних Сил України позбавляє його права на проживання у службовому приміщенні.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядковується Головному квартирно-експлуатаційному управлінню, яке є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України і є бюджетною організацією. КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України є органом державної військової влади на місцях в системі Збройних Сил України, на який відповідно до пункту 4 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, покладено функції здійснення обліку житла, спорудженого за рахунок бюджетних коштів для забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та контроль за його використанням.
Згідно з розпорядженням начальника Головного КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України управління Збройних Сил України від 09 грудня 2005 року № 303/18/2050 та директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09 грудня 2005 року № 248/4/1837 «Про передачу з бухгалтерського обліку військових частин на бухгалтерський облік квартирно-експлуатаційних відділів, квартирно-експлуатаційних частин районів нерухомого майна Міністерства оборони України» у 2006 році на баланс КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України зараховано будівлю гуртожитку, розташовану на території військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки завідуючої гуртожитком від 15 червня 2015 року № 696 у кімнаті № 1 гуртожитку проживає ОСОБА_1 , який заселений до моменту передачі житла на баланс позивача у 2006 році.
Згідно з витягом із послужного списку військовослужбовець ОСОБА_1 прибув 18 травня 1993 року до військової частини НОМЕР_5 (м. Ужгород) для проходження служби на підставі наказу від 18 травня 1993 року № 02111.
На квартирному обліку ОСОБА_1 перебуває із 15 травня 1993 року.
Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 03 грудня 2003 № 250 відомо, що на підставі витягу із наказу Головнокомандувача Сухопутних військ України від 07 листопада 2003 року № 297, підполковника ОСОБА_1 , заступника командира гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону з озброєння 331 САП 128 механізованої дивізії (вислуга років у Збройних Силах України 32 роки 2 місяці), звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я, з правом носіння військової форми одягу із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.
Згідно з даними, які містяться у паспорті відповідача, місце його проживання зареєстровано у с. Оріховиця, військова частина НОМЕР_7 (полігон) з 25 червня 2005 року.
29 березня 2007 року між КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України та ОСОБА_1 укладено договір найму житлового приміщення № 198, а 25 листопада 2010 року між сторонами укладено угоду № 560 про надання послуг на теплопостачання.

Згідно з інформаційною довідкою завідуючої гуртожитком від 15 червня 2015 року № 696 ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги сплачує, крім плати за опалення.

Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 із подальшими змінами (далі Інструкція), особа, яка звільнена з військової служби і має вислугу менше ніж 10 років у календарному обчисленні, підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
У разі якщо особа, звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні.
Працівник, який звільнений з роботи і має стаж роботи менше ніж 10 років, підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з ним проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
З наданого позивачем витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_6 від 28 листопада 2008 року № 103 слідує, що комісією прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку з загальної та позачергової черги.
Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_6 від 12 квітня 2011 року № 127 комісія, розглянувши протест Військової прокуратури Ужгородського гарнізону стосовно рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_6 від 28 листопада 2008 року № 03, постановила відновити підполковника запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 15 березня 1993 року, а в позачерговій з 20 січня 2004 року.
Отже, посилання позивача, як на підставу свого позову, на пункт 5.10 Інструкції є необґрунтованим, оскільки відповідач перебуває на квартирному обліку.
Відповідно до пункту 5.12 Інструкції не можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, зазначені у статті 125 ЖК Української РСР.
Статтею 125 ЖК Української РСР передбачено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.
ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 01 вересня 1971 року до 03 грудня 2003 року (32 роки 2 місяці), його звільнено за станом здоров`я.
За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову КЕВ м. Мукачева Міністерства оборони України.
Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування судових рішень немає.
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко