П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/45853/16-ц

Номер провадження 22-ц/824/7802/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н. Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про солідарне стягнення матеріальної шкоди в розмірі 116 922 грн. 00 коп., моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., судового збору в розмірі 1 669 грн. 23 коп. та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 жовтня 2016 року в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було переведено все обладнання в експлуатацію на період опалювального сезону. У цей же день відбулось залиття гарячою водою квартири № 55 , що розташована в вищевказаному будинку .

Позивач зазначає, що залиття відбулось в наслідок відкритого крану, який знаходився на горищі будинку. Даний кран було перекрито слюсаром-сантехніком, який прийшов на виклик.

У подальшому дружина позивача отримала акт про залиття від 12 жовтня 2016 року, складений комісією, яка насправді не оглядала місце аварії та жодного акту з приводу події в день залиття не складала. З вищевказаного акту вбачається, що причиною залиття квартири стала розгерметизація на з`єднанні поліпропіленової труби. Позивач, не погоджуючись з вищенаведеним висновком, звернувся до судового експерта, який у своєму висновку зазначив, що станом на час проведення дослідження можливо встановити ймовірну причину залиття квартири - витікання води через незакриту запірну арматуру, змонтовану на системі опалення в приміщення горища над приміщенням № 8 , та визначив вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідні для усунення пошкоджень, завданих залиттям квартири, у розмірі 101 852 грн.

Відповідачі не провели всіх необхідних заходів щодо перевірки готовності комунікацій та обладнання житлового будинку, елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період, що призвело до залиття квартири позивача.

Крім того, на думку позивача, підлягають солідарному стягненню з відповідачів витрати, пов`язані з наданими експертними послугами та проведенням експертного дослідження, що складають 10 000 грн.

З метою запобігання подальшого руйнування квартири та відновлення її первісного стану була необхідною оренда осушувального обладнання, у зв`язку з чим позивач поніс додаткові витрати у розмірі 5 070 грн.

На думку позивача, існують і підстави для відшкодування моральної шкоди, яка полягає в емоційних переживаннях стосовно пошкодженого майна та необхідності витрачати час на врегулювання питання відшкодування шкоди, що призводить до зміни звичного способу життя, і складає 50 000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва».

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року (том ІІ а.с. 102 -110) відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Не погодившись із вищевказаним рішення суду, 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Жодної комісії 12 жовтня 2016 року утворено не було, місце події, зазначеними в Акті особами не оглядалось, акт про залиття квартири позивача складено не було, крім того, з таким актом не було ознайомлено ні свідків події, ні жодних інших осіб, які постраждали від залиття. Твердження, вказані у Акті про залиття, є неправдивими та повністю не відповідають дійсності, оскільки позивач не проводив жодних ремонтних робіт по заміні металевих труб на поліпропіленові, а залиття сталося у зв`язку з незакритим внаслідок недбалості відповідача-1 вентилем запірної арматури.

Суд першої інстанції визнав вищевказаний Акт належним доказом, встановив факт самовільної заміни позивача металевих труб на підставі фотокарток труб будинку.

Разом з тим, Акт не містить ні підпису позивача, ні мешканців інших квартир, які також були залиті, тобто Акт не відповідає типовій формі акту про залиття, яка встановлена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Крім того, Акт складений відповідачем-1 в односторонньому порядку не в день залиття, а в іншу невизначену дату.

Таким чином, вказаний Акт складений з порушеннями норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим не є допустимим, достовірним та достатнім доказом, а тому не повинен братись судом до уваги.

Крім того, суд першої інстанції, незважаючи на відсутність доказів, самостійно, на підставі зображень на фотокартках визначив матеріали, з яких виготовлені труби, а також встановив, що залиття квартири сталося виключно внаслідок заміни металевих труб на поліпропіленові, у той час як надання оцінки вказаним обставинам очевидно потребує спеціальних знань.

Згідно з висновками суду першої інстанції, акти № 801 на опломбування теплового пункту від 30 серпня 2016 року та № 6/44 від 08 вересня 2016 року готовності будинку до опалювального сезону є доказами правомірності дій відповідача-1 та відсутності порушень з його боку. Однак, вказані акти не підтверджують та не спростовують факту залиття квартири внаслідок незакритого вентиля запірної арматури.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

17 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» з відповідним підтвердженням його надсилання іншим учасникам справи. З відзиву, зокрема, вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та дослідженням всіх наявних в матеріалах справи доказів, висновків експерта, показань свідків.

Так, у результаті проведення електронних конкурсних торгів 11 січня 2016 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» укладено договір № 32, відповідно до умов п. 3.2.3 якого останнє здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, тепло- водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, що зокрема включає обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів, ведення відповідної технічної документації на інженерне обладнання та системи.

Пунктом 3.2.4 вищевказаного договору на ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» покладено обов`язок своєчасного вжиття заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням, а п. 3.2.5 - обов`язок відшкодування збитків, завданих майну, житловому приміщенню та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинку у випадку надання неякісних послуг у розмірі та в порядку згідно з чинним законодавством.

Таким чином, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладає договори на виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з їх виконавцями у встановленому законом порядку. Разом з тим, позивач, як споживач зазначених послуг, не уклав як договору щодо балансоутримання з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», так і договору з виконавцем житлово-комунальних послуг.

Крім того, позивач не виконує обов`язок щодо бережного ставлення до санітарно-технічного та іншого обладнання житлового будинку, зокрема останнім було проведено несанкціоновані та неузгодженні з балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг роботи по заміні інженерних комунікації, здійснено несвоєчасне реагування на повідомлення про залиття.

На думку третьої особи, висновок судового експерта Тітенка І. О. від 20 жовтня 2016 року містить лише припущення щодо ймовірної причини залиття та висновки, зроблені з зі слів неофіційного представника зацікавленої особи - Кулеби Євгенії, а тому викликає сумнів у доказовій силі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бісик Я. В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольни з підстав, викладених у ній.

Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» - Орлов О. О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач ПАТ «Київенерго» до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням.

30 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» про розгляд справи без участі представника відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представників учасників справи, які з`явились у судове засідання, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_5 м. Києві.

11 січня 2016 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м. Києва, за яким ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» був переданий на обслуговування будинок АДРЕСА_5 (т. І а.с 187 - 192)

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_6 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 06 січня 2011 року (т. І а.с. 11 -14).

12 жовтня 2016 року відбулось залиття квартири, що належить позивачу на праві власності.

Актом від 12 жовтня 2016 року, складеним комісією у складі головного інженера ОСОБА_13, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_3 , майстра т/д №1 ОСОБА_4 , слюсара-сантехніка ОСОБА_5 та затвердженого першим заступником начальника ВОП «Михайлівська» ТОВ «Індустріально-будівельний холдинг» ОСОБА_6 , після обстеження квартири АДРЕСА_7 з приводу залиття було встановлено, що під час проведення представником АК «Київенерго» планових заходів по підключенню центрального опалення в будинку стався виток води з системи центрального опалення в просторі горища. Враховуючи те, що власником квартири АДРЕСА_7 були проведені ремонтні роботи по заміні металевих труб центрального опалення на поліпропіленові на горищі над вищезазначеною квартирою, але при цьому не були враховані технічні вимоги під час експлуатації, сталася розгерметизація на з`єднанні даної поліпропіленової труби, що і призвело до залиття квартири №55 .

У даному акті зазначені пошкодження, завдані квартирі позивача:

- в житловій кімнаті площею 40,0 кв. м. залиття стелі по всій площі, що призвело до її руйнації (до 8,0 кв. м.) та деформації; площа залиття стін становить до 50,0 кв. м.; паркетна підлога на момент обстеження була залита водою;

- в житловій кімнаті площею 13,0 кв. м. виявлено зволоження стін площею до 25,0 кв. м., стелі площею 13,0 кв. м.; паркетної підлоги по всій площі;

- в житловій кімнаті площею 12,0 кв. м. виявлено залиття паркетної підлоги та стелі по всій площі та зволоження стін площею до 20,0 кв. м.;

- в житловій кімнаті площею 12,0 кв. м. виявлено залиття паркетної підлоги по всій площі, площа зволоження стелі становить 12,0 кв. м.; площа зволоження стін становить до 28,0 кв. м. Віконні відкоси, віконні рами та підвіконня у всіх житлових приміщеннях вологі;

- в коморі площа залиття становить 2,0 кв. м., стін площею до 8,0 кв. м., паркетна підлога волога;

- при обстеженні приміщення кухні та господарського приміщення було виявлено залиття кахельної підлоги по всій площі вказаних приміщень, зволоження стін площею до 15,0 кв. м.; віконні відкоси, вікна, підвіконня вологі;

- в приміщеннях санвузлів кахельна підлога залита водою, кахельні стіни вологі, стеля по всій площі волога. В коридорі кахельна підлога залита водою, зволоження стін становить до 25,0 кв. м., стелі площею до 13,0 кв. м. (т. І а.с. 18).

Позивач, не погоджуючись з висновком щодо причин залиття квартири, звернувся до експерта для встановлення причини залиття та вартості матеріального збитку.

Відповідно до висновку судового експерта Тітенка І. О. за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 68/11/2016 від 20 жовтня 2016 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що утворились в наслідок залиття жилих приміщень квартири АДРЕСА_6 , на дату проведення дослідження складає 111 153 грн. Ймовірною причиною залиття вищевказаної квартири є витікання води через не закриту запірну арматуру, змонтовану в системі опалення в приміщеннях горища, над приміщенням АДРЕСА_5 (т. І а. с. 19 - 43 ).

Відповідно до договору про надання послуг від 19 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Експертно-дослідна служба України» загальна вартість послуг експерта з надання експертного дослідження становить 10 000 грн. (т. І а. с. 53 - 54).

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (послуг) від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_7 сплатила вартість послуг за вищевказаним договором у повному обсязі (т. І а.с. 55).

Згідно з договором оренди обладнання № 641 від 13 жовтня 2016 року, укладеним між ФОП ОСОБА_8 ОСОБА_10 , Акту прийому-передачі обладнання від 13 жовтня 2016 року та Акту надання послуг від 02 листопада 2016 року послуги оренди осушувача повітря за адресою: АДРЕСА_5 , за періоди з 13 жовтня 2016 року по 17 жовтня 2016 року та з 17 жовтня 2016 року по 02 листопада 2016 року склали 4 320 грн., а послуги доставки обладнання - 750 грн., загальна вартість робіт склала 5 070 грн. (т. І а.с. 58 - 60, 61, 62).

Актом на опломбування № 801 від 30 серпня 2016 року підтверджено встановлення пломб в тепловому пункті споживача на устаткуванні в будинку АДРЕСА_5 (т . І а.с. 133).

Відповідно до акту готовності до опалювального сезону № 6/44 від 01 вересня 2016 року житловий будинок АДРЕСА_5 готовий до опалювального сезону 2016 - 2017 р.р (т. І а.с . 90 - 91).

З Акту на промивку трубопроводів, складеного представником РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго» слюсарем з обслуговування теплопунктів ОСОБА_11 та представником абонента головним інженером ВОП «Михайлівська» ОСОБА_12 , вбачається, що внутрфішньо будинкова система опалення промита водопровідною водою за адресою АДРЕСА_5 І а.с. 206).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» виконував належним чином свої обов`язки щодо забезпечення відповідної якості житлово-комунальних послуг у частині безперебійної роботи внтурішньобудинкових мереж центрального опалення, і лише втручання позивача при заміні частини системи централізованого опалення та відповідних труб призвело до витоку води та залиття кварти останнього.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з висновкам суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є, в тому числі, і балансоутримувач, який залежно від цивільно-правових угод може бути споживачем, виконавцем або виробником (частина шоста статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до вимог ст. ст. 20, 21 та 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Обов`язком виконавця зокрема, є своєчасне проведення підготовки жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримання в належному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вживання заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Балансоутримувач, зокрема, зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками), забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди) (пп. 2.1 Правил).

З умов договору про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м. Києва № 32 від 11 січня 2006 року, укладеного між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» вбачається, що до обов`язків останнього віднесено своєчасне вжиття заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуації, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням; відшкодування збитків, завданих майну, житловим приміщенням, та шкоди, заподіяної життю чи здоров`ю мешканців будинку у випадку надання неякісних послуг, у розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та вважає їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» та ТОВ «Будівельний індустріальний холдинг» виникли договірні відносини, зі змісту яких вбачається, що на відповідача-1 було покладено обов`язок своєчасного вжиття заходів щодо уникнення аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням. Не виконання вищевказаного обов`язку належним чином призвело до залиття квартири, що належить позивачу на праві власності, та завдання останньому матеріальної та моральної шкоди.

Відповідачем-1, в супереч приписам цивільного законодавства, не доведено, що саме власником квартири АДРЕСА_7 було проведено ремонтні роботи по заміні металевих труб центрального опалення на поліпропіленові на горищі над квартирою останнього, що призвело до розгерметизації на з`єднанні даної труби, і як наслідок залиття.

Посилання ТОВ «Будівельний індустріальний холдинг» на наявність вільного доступу до горища і відповідно можливості у ОСОБА_2 провести вищезазначену заміну не спростовує вини відповідача-1, а лише підтверджує неналежне виконання обов`язків останнім, що полягали у перешкоджанні вільному доступу до внутрішньо-будинкових інженерних мереж та комунікацій з метою збереження переданого на обслуговування майна. Натомість позивач категорично заперечує будь-яке переобладнання в системі централізованого опалення.

Колегія суддів бере до уваги, що ТОВ «Будівельний індустріальний холдинг» не заперечує факт залиття квартири, що належить позивачу на праві приватної власності, а в акті, затвердженому першим заступником начальника ВОП «Михайлівська» ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» Касс Т. М., зафіксовано пошкодження, завдані майну позивача.

Враховуючи вищенаведене та презумпцію вини завдавача шкоди, колегія суддів вбачає підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди лише з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», оскільки саме з вини останнього, що полягала у неналежному виконанні обов`язків, було завдано шкоду позивачу.

Крім того, колегією суддів враховується, що відповідно до технічного паспорту будинок збудовано до 1917 року, капітальний ремонт проведено в 1969 році, тоді як квартира була придбана позивачем лише в 2011 році.

Позивачем доведено понесення додаткових витрат з метою запобігання подальшому руйнуванню житлового приміщення, що полягали в оренді осушувального обладнання.

До того ж, з Акту на опломбування від 30 серпня 2016 року та Акту готовності до опалювального періоду від 01 вересня 2016 року, підписаних представником ПАТ «Київенерго» та представником ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», вбачається, що було проведено очищення від накипу, промивку водопровідною водою та встановлення пломб в тепловому пункті споживача в будинку АДРЕСА_5 , разом з тим, на адресу позивача не надійшло будь-яких вимог щодо усунення недоліків переобладнання в системі централізованого опалення.

Колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди необхідно враховувати, що у результаті винних дій відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки у зв`язку із залиттям квартири останній переніс моральні переживання і незручності.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 не підтверджено належними та допустимими доказами, що розмір завданої йому моральної шкоди складає саме 50 000 грн.

Як зазначає у своїх рішення Європейський суд з прав людини розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерплої особи та не повинен призводити до її збагачення за рахунок держави, а тому сума морального відшкодування визначена судом першої інстанції є обґрунтованою і відповідає приписам законодавства.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ч. 13. ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з квитанції № 183 від 21 грудня 2016 року скаржником сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 669 грн. 23 коп.

Як вбачається з квитанції № П10622К від 16 квітня 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 503грн. 85 коп. та на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року доплачено у розмірі 76 грн. 78 коп.

Враховуючи вищенаведене є підстави для стягнення з відповідача-1 на користь скаржника судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4 249 грн. 86 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року- скасувати в частині відмови в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 116 922 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять два).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 86 коп.

В решті - рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова