КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/4125/18

03 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Самойлова ДмитраЄвгеновича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Таран Н.Г., про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

30 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття, в розмірі 6000,00 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі, починаючи від дня подачі заяви до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, яке залишенобез змін постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.на кожну дитину, разом 6 000 грн. на місяць, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

03 червня 2019 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Самойловим ДмитромЄвгеновичем подано до Деснянського районного суду м.Києва заяву про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилався на те, що на сьогоднішній день з`явились істотні для справиобставини, які не були встановлені ні Деснянським районним судом м. Києва, ні Київським апеляційним судом, та не були і не могли бути відомі ОСОБА_2під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей. Зазначив, що ОСОБА_2 лише у травні 2019 року дізнався про те, що у нього буде ще одна дитина від ОСОБА_7, що підтверджується довідкою №349 від 22.05.2019 року та поясненнями ОСОБА_7 про те, що саме ОСОБА_2 є батьком її дитини. Крім того, комерційна діяльність ОСОБА_2 як ФОП закінчилась у 2015 році разом із закінченням дії договору оренди контейнеру №14618/к від 24.04.2012 року. Податкові деклараціїза 2016-2018 роки підтверджують відсутність у ОСОБА_2доходу. З грудня 2017 року по сьогоднішній день він регулярно та постійно отримує фінансову допомогу з боку своєї матері ОСОБА_8

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, а також необхідність сплати витрат у зв`язку із вагітністю ОСОБА_7, посилався на те, що ОСОБА_2 не може сплачувати аліменти на дітей у встановленому рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2018 рокурозмірі, а тому просив задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, змінити рішення в частині розміру аліментів на дітей, встановити розмір аліментів на кожну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 05 вересня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Самойлов Дмитро Євгенович подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року скасувати та змінити судове рішення в частині визначення розміру аліментів на дітей, визначити розмір аліментів на кожну дитину - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала Деснянського районного суду м.Києва від 13 серпня 2019 року є незаконною та необґрунтованою. Судом не враховано, що вагітність ОСОБА_7 є нововиявленою обставиною, оскільки на момент ухвалення судового рішення ця обставина вже існувала, проте стала відома заявнику лише після ухвалення судового рішення у даній справі.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Самойлов Дмитро Євгенович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_4 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.на кожну дитину, разом 6 000 грн. на місяць, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 рокузалишено без змін.

Звертаючись до суду 30.05.2019 року із заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилався на те, що на сьогоднішній день з`явились істотні для справи обставини, які не були встановлені ні Деснянським районним судом м. Києва, ні Київським апеляційним судом, та не були і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи. Такою нововиявленою обставиною у даній справі є вагітність ОСОБА_7, що підтверджується довідкою №349 від 22.05.2019 року та поясненнями ОСОБА_7 про те, що він є батьком її дитини. Посилався на те, що з урахуванням його матеріального становища, а також необхідності сплати витрат у зв`язку із вагітністю ОСОБА_7, він не в змозі сплачувати аліменти на дітей у встановленому рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2018 рокурозмірі. З урахуванням вимог п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, просив суд задовольнити заяву про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами, змінити рішення в частині розміру аліментів на дітей, визначивши розмір аліментів на кожну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, суд першої інстанції посилався на те, що докази про вагітність ОСОБА_7 та про незадовільний матеріальний стан заявника є новимидоказами, які підтверджуть нові обставини, яких не було на час ухвалення рішення суду у даній справі , а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права, з наступних підстав.

Частинами 1,2,4 ст. 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідач ОСОБА_2 нововиявленою обставиною вважав вагітність від нього ОСОБА_7, що також потребує від нього матеріальних витрат та змінює його матеріальне становище.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. При цьому неподання учасником справи доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Отже, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З довідки ТОВ «Медаком» №349 від 22 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 вагітна та термін вагітності становить 4-5 тижнів.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, вказана вище обставина, яку ОСОБА_2 вважає нововиявленою, є новою обставиною, оскільки виникла після ухвалення Деснянським районним судом м. Києва рішення від 22.10.2018 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей, тому не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

З наведених вище підстав колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції того, що вагітність ОСОБА_7 є нововиявленою обставиною. Судом першої інстанції надана вірна правова оцінка вказаним обставинам.

Обставини щодо незадовільного майнового стану заявника та відсутність доходу в останнього за 2018 рік були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року за скаргою представника ОСОБА_2 та судом надано правову оцінку вказаним обставинам.

Крім того, як зазначалося вище, відповідно до вимог ч.4 ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Також суд першої інстанції вірно послався в оскаржуваній ухвалі на практику Європейського суду з прав людини, який зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року, «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristovv. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів в повному обсязі погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник (вагітність від нього ОСОБА_7, необхідність пов"язаних з цим матеріальних витрат та погіршення його матеріального становища ) не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування судового рішення у порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

При цьому, районним судом обґрунтовано звернуто увагу на те, що сторони по справі не позбавлені можливості звертатися до суду із позовом про зміну раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів у відповідності та з підстав зазначених у статті 192 СК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПКУкраїни, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Самойлова Дмитра Євгеновича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Самойлова Дмитра Євгеновича залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: Судді: