Дата документу 03.09.2019 Справа № 554/5935/19
Провадження № 2/554/2132/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на свою користь та на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі 2 500,00 грн. щомісячно з моменту подачі позову до суду та до закінчення навчання; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач є її рідним батьком. Шлюб між батьками був розірваний 23.11.2005 року. За рішенням суду з батька стягувались аліменти на її утримання на користь матері до досягнення повноліття. На даний час, вона вже досягла повноліття, однак зарахована на навчання на І курс Високої школи економіки м. Прага на денному відділені факультету «Фінанси». Її матір ОСОБА_4 немає постійного місця роботи і не може сама повністю її утримувати. У зв`язку із навчанням та відсутністю можливості працевлаштуватись позивач вказувала, що потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає.

Представник позивача ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду від останнього не надходило.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено про здійснення заочного розгляду справи, про що постановлена ухвала.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою всіх учасників справи.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною дочкою відповідача ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 8

Шлюб між батьками позивача 23.11.2005 року розірвано, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, серії НОМЕР_2 , актовий запис №238.

Розірвання шлюбу між батьками не позбавляє батьків обов`яжу утримувати дитину.

Встановлено, що позивач є повнолітньою, однак згідно з Довідкою навчального закладу (офіційний переклад) зарахована на навчання до Високої школи економіки м. Прага на денному відділені факультету «Фінанси»; є студенткою 1 курсу денної форми навчання.

Позивач вказувала, що проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні (харчування, забезпечення одягом, забезпечення розвитку у суспільному житті).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 11 вище вказаного Закону батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Положенням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на липень 2019 року по 30.11.2019 року становить 2007,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За таких обставин, сприяючи якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Обставини, які б підтверджували неможливість сплати відповідачем такої суми аліментів, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо стягнення судового збору суд виходить з наступного.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачем судовий збір не сплачувався з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період пред`явлення позову до суду, та складав - 768,40 грн.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями ст. ст. 12, 77, 81, 141, 280-283, 259, 263- п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430, 268, 354 ЦПК України, 180-182, 184 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2019 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 виданий 06.02.2017 року, орган видачі 5312).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко