Справа № 313/400/19
Провадження № 2/313/293/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

11.09.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Василенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користуванням будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.08.1982 року, видане державним нотаріусом Веселівського району державної нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за 31303.

В належній позивачу на праві приватної, власності будинку зареєстрована невістка ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою від 14.12.2018 року № 1211 виданої виконавчим комітетом Веселівської селищної ради.

З 16.09.2017 року відповідач забрав свої речі і залишив будинок, в якій був зареєстрований та переїхав мешкати у невідомому позивачу напрямку, її місце перебування на цей час позивачу не відомо.

З того часу і по теперішній час відповідач у вищезазначеному будинку зареєстрований, але не проживає, що підтверджується довідкою від 13.12.2018 року № 120, виданої виконавчим комітетом Веселівської селищної ради.

Ніякого майна відповідача в житловому будинку не залишилось, відподач не оплачує комунальні послуги та не несе ніяких витрат на утримання майна.

Сам факт реєстрації відповідача в належному позивачу на праві власності будинку порушує її права як власника та створює відповідні незручності, які обмежують права вільного володіння, користування та розпорядження майном, крім того виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об`єктивно порушуються права, крім того реєстрація відповідача за даною адресою позбавляє позивача права на оформлення субсидії по сплаті комунальних послуг, тому позивачка змушена звернутися за захистом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду та винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.08.1982 року, видане державним нотаріусом Веселівського району державної нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за 31303.

Також, згідно із довідки виконавчого комітету Веселівської селищної ради вбачається те, що відповідач являється позивачу невісткою з моменту останнього часу проживання і до сьогоднішнього дня за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з вересня 2017 року.

У зв`язку з тим, що Відповідач добровільно не вживає заходів щодо зняття себе з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , це призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України оскільки, позивач будучи власником вказаного нерухомого майна, не може в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено6-тимісячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини,а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня,зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користуванням будинком АДРЕСА_1 .

Судовий збір залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов