Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 676/5911/16-ц

провадження № 61-12267ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2018 року у складі судді Швець О. Д. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Костенка А. М., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до колишнього голови та депутата Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області Беца Б. Б., керуючого справами виконавчого апарату Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області ОСОБА_3, власника Кам`янець-Подільської онлайн-газети «Вечірній Кам`янець» ОСОБА_4 , журналіста Кам`янець- Подільської онлайн-газети «Вечірній Кам`янець» ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позовна заява мотивована тим, що він є депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області та головою постійної комісії з питань будівництва, житлово-комунального господарства та розвитку спільної власності територіальних громад, торгівельного, побутового обслуговування, транспорту і зв`язку Кам`янець-Подільської районної ради.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на каналі Кам`янець -Подільської онлайн-газети «Вечірній Кам`янець» на веб-порталі YouTube та 29 жовтня 2016 року на веб-сайті цієї онлайн-газети оприлюднено відеосюжет «ІНФОРМАЦІЯ_2» щодо інциденту, який стався 27 жовтня 2016 року під час засідання очолюваної ним постійної комісії ради. У відеосюжеті прозвучали інтерв`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також коментарі журналіста ОСОБА_5 , в яких останні поширили відносно нього недостовірну та негативну інформацію, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд визнати недостовірною і такою, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію, інформацію у відеосюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2», поширену ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , яка розповсюджена Кам`янець-Подільською онлайн - газетою « Вечірній Кам`янець » ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на веб-порталі YouTube і 29 жовтня 2016 року на власному веб-сайті; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кам`янець-Подільську онлайн-газету «Вечірній Кам`янець» протягом десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати цю інформацію в такий же спосіб, яким вона була поширена, з відповідними промовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , а саме: спростувати інформацію про те, що ОСОБА_1 чинив моральний тиск і застосував фізичну силу до керуючого справами виконавчого апарату Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області ОСОБА_3 та головного бухгалтера ради ОСОБА_9; спростувати інформацію про те, що ОСОБА_1 виштовхав з кабінету ОСОБА_3 і довів до лікарні ОСОБА_9 ; принести публічні вибачення та спростувати інформацію щодо образливих висловів на адресу ОСОБА_1 про те, що він як голова комісії веде себе неадекватно, свариться; спростувати титри та коментарі власника Кам`янець-Подільської онлайн-газети «Вечірній Кам`янець» ОСОБА_4 та журналіста ОСОБА_5 про відсутність кворуму та відсутність керівництва районної ради на засіданні комісії, блокування приміщення районної ради, застосування фізичного насильства та психологічного тиску.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 , як депутат районної ради, є публічною особою, тому межа допустимої критики з приводу того, як він виконує свої повноваження, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Районний суд дійшов висновку, що інформація у відеосюжеті є громадською критикою діяльності ОСОБА_1 як службової особи, тому її поширення не призвело до порушення особистих немайнових прав позивача.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2018 року - без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що районний суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи й ухвалив законне, справедливе та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд вказав, що вислови та коментарі відповідачів не вийшли за межі допустимої критики і не мали на меті принизити честь, гідність та ділову репутацію позивача, а були спрямовані на висвітлення інциденту, який стався у приміщенні Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області.

При цьому апеляційний суд відхилив усі доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , оскільки вони висновків суду першої інстанції не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку обставинам справи та поданим сторонами доказам.

Вважає, що поширена про нього інформація порушує його немайнові права.

Зазначає, що суди не врахували положення статті 277 ЦК України щодо презумпції недостовірності поширеної інформації, яка покладає обов`язок довести, що інформація є достовірною саме на відповідача.

Відзив на касаційну скаргу відповідачі до суду не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

У частині четвертій статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

У пункті 21 зазначеної постанови Пленуму Верховний Суд України зазначив, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що вислови та коментарі відповідачів не містять фактичних даних, а є вираженням громадської критики політичної діяльності ОСОБА_1 як службової особи.

Суди також правильно вказали, що ОСОБА_1 , як депутат районної ради, є публічною особою, тому межа допустимої критики з приводу того, як він виконує свої повноваження, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Доводи касаційної скарги щодо презумпції недостовірності поширеної інформації, яка покладає обов`язок довести, що інформація є достовірною саме на відповідача, є безпідставними, оскільки частину третю статті 277 ЦК України, яка передбачала, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного, виключена з ЦК України на підставі Закону № 1170-VII від 27 березня 2014 року.

Посилання касаційної скарги про те, що відповідачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що викладена ними інформація є правдивою є не необґрунтованими, оскільки суди ухвалили рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши докази у справі щодо їх належності, допустимості та достатності.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що позивач не довів недостовірність поширених відомостей, що відповідає положенням статті 81 ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги щодо неправильної оцінки судами характеру поширеної відповідачами інформації не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що на підставі статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк