Гусятинський районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 596/896/19

Провадження №2/596/373/2019

"17" вересня 2019 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про виділ часток земельної ділянки в натурі та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визначити за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000 га, кадастровий номер::02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 .

Також просить визнати за нею право власності на 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнююча заява, згідно якої вона просить:

- визначити за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 , та належить на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК№415524, виданого 19 квітня 2010 року;

- визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов.

Від Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних не заперечуюють.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який поширюється з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину по закону від 03.02.1972 року, зареєстрованого Чортківським БТІ 18.02.1972 року в реєстрову книгу № 5 за № 49, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями в рівних частках майна свого батька ОСОБА_5 . До складу спадкового майна входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.18).

Із реєстраційного посвідчення, вчиненого 18.02.1972 року Чортківським бюро технічної інвентаризації вбачається, що 1/2 частина жилого будинку (домоволодіння) АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.19).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 415524 від 19.04.2010 року та додатку до акта ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 020010618 (а.с.10-11).

Із копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 708 від 24.04.2019 року, виданого Відділом у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000 м2, кадастровий номер: :02:001:0618, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 103547,00 грн. (а.с.5)

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.06.2018 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.14).

Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 .

02.08.2018 року приватним нотаріусом Лотовською О.М. було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52829085 від 02.08.2018 року (а.с.9).

Відповідно до довідки Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 3686 від 03.08.2018 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з нею за вказаною адресою на день її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.8).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка 21.11.1986 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 », що стверджується відповідними копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.08.1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 21.11.1986 року (а.с.12, 13).

При зверненні до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Лотовської О.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, що розташована в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не визначені частки спадкодавця у спільній сумісній власності (а.с.6-7).

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частиною 4 статті 120 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визначення за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223,1225, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст. ст. 88, 89, 131 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 ) до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Гусятинського району, Тернопільської області, ) про виділ часток земельної ділянки в натурі та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 , та належить на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК№415524, виданого 19 квітня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: :02:001:0618, що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 25 вересня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик