Тростянецький районний суд
справа № 147/971/19
номер провадження № 2-н/147/53/19
17 вересня 2019 року cуддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дітьми повноліття.
Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Як вбачається з поданої заяви, заявник просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дітьми повноліття.
Тобто, заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки вказаною нормою закону передбачено стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Згідно положення п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що вимога ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,161,165,166, 258-261,352-354 ЦПК України, суд,-
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення з цими вимогами до суду у позовному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: