Житомирський апеляційний суд
Справа №293/366/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 56 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/366/18 за позовом ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства « Україна-Черняхів-1», третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та компенсації у зв`язку порушенням строків виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та видачі трудової книжки, а також зміну дати звільнення, за апеляційною скаргою Колективного сільськогосподарського підприємства « Україна-Черняхів-1» на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Зубчук І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1992 року працювала на посаді старшого продавця у ДП «Україна», яке з 22 лютого 2018 року припинило свою діяльність шляхом перетворення у КСП "Україна-Черняхів-1". У вересні 2000 року вона за вказівкою керівника підприємства написала заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати. Звільнитися їй не пропонували. На її вимогу виплатити заборгованість по заробітній платі, яка виникла з 1994 року, повідомили про відсутність коштів. В подальшому, наказом від 18 листопада 2003 року її звільнено. Листом від 24 січня 2017 року директор ДП «Україна» повідомив, що заборгованості по заробітній платі станом на 12 січня 2017 року не існує, а трудова книжка надіслана їй поштою згідно з квитанцією № 703 від 28 листопада 2003 року. Водночас листом від 30 січня 2018 року Управління Держпраці у Житомирській області повідомило її, що остаточний розрахунок по заробітній платі у розмірі 1292,69 грн перераховано їй на поштове відділення № 1 м. Черняхова по квитанції від 17 листопада 2003 року. Проте ані трудову книжку, ані вказані кошти вона не отримувала.

Таким чином, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1292 грн. 69 коп., індексацію заробітної плати за період з 2004 року по січень 2018 року у розмірі 20622 грн. 94 коп., 20622 грн. 94 коп. компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, а також середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки та розрахунку при звільненні за період з 18 листопада 2003 року по день ухвалення судового рішення, а також зобов`язати відповідача видати наказ про зміну дати її звільнення з 18 листопада 2003 року на день видачі трудової книжки або на день ухвалення рішення у справі та внести відповідний запис у трудову книжку. Окрім того, просила зобов`язати відповідача видати їй трудову книжку із записом про зміну дати звільнення.

9 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на належний відповідачеві єдиний майновий комплекс, який розташований за адресою: 12301, Житомирська область, смт. Черняхів, вул. Мельнична, 6 КСП "Україна-Черняхів-1" .

В обґрунтування заяви зазначила, що, починаючи з моменту пред`явлення нею позову, відповідач вчиняє дії щодо відчуження належного йому майна. Згідно з балансом станом на 31 грудня 2018 року у відповідача на початок 2018 року на балансі були основні засоби на суму 309750 грн, а на кінець періоду - 39522 грн. Таким чином, відповідач відчужив основні засоби на підприємстві і може відчужити належний йому єдиний майновий комплекс до ухвалення рішення у справі, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на єдиний майновий комплекс, що знаходиться у смт. Черняхів, по вул. Мельничній, 6 Житомирської області та належить КСП "Україна-Черняхів-1".

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зокрема, зазначає, що, приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, суд не пересвідчився, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду , та чи невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Окрім того, судом повністю проігноровано положення ЦПК України про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, загальна сума позовних вимог становить 42538,57 грн, в той же час суд накладає арешт на майно в розмірі більш, ніж 28 млн грн.

Також вказує, що майно, на яке було накладено арешт, відноситься до пайового фонду працівників КСП "Україна-Черняхів-1" і прирівняних до них осіб, і було передано КСП "Україна-Черняхів-1" в процесі приватизації регіональним відділенням Фонду державного майна України для розпаювання між членами КСП. Таким чином, оскаржувана ухвала порушує не лише права КСП "Україна-Черняхів-1", а й усіх його пайовиків у кількості 360 осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що процес розпаювання КСП « Україна-Черняхів-1» відбувається з порушенням вимог законодавства. Неправомірні дії керівництва даного підприємства призвели до порушення її прав та прав інших пайовиків. У випадку задоволення апеляційної скарги вона не матиме можливості отримати належні їй кошти та реалізувати своє право на пай.

Звертає увагу суду на ту обставину, що можливий розмір її позовних вимог може становити понад 1000000 грн., відтак суд першої інстанції обгрунтовано застосував заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та її представник в судовому засіданні не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування забезпечення позову є обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У ч.3 ст. 150 ЦПК України закріплене правило про те, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що в даному випадку між ОСОБА_1 та КСП "Україна-Черняхів-1" виникли спірні правовідносини, які врегульовані нормами трудового законодавства та пов`язані із відшкодуванням коштів на суму 42538,57 грн. Відтак, посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що наявність арешту на нерухоме майно, який застосований судом у цій справі, сприятиме захисту прав пайовиків КСП, є безпідставним.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд не з`ясував дійсну ринкову вартість належного відповідачеві майнового комплексу. Окрім того, судом не надано жодної оцінки обгрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на дане нерухоме майно з урахуванням наведених вище критеріїв, а позивачем не доведено підстав, які є необхідними умовами для вжиття заходів забезпечення позову в обраний нею спосіб.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, - про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства « Україна-Черняхів-1» задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду м. Житомира від 10 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на єдиний майновий комплекс, розташований в смт Черняхів Житомирської області, по вул. Мельничній, №6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 27 вересня 2019 року.