РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3515/19

пр. № 2/759/3757/19

18 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю серетаря судових засідань Грень О.О.

представника позивача Ільницької Л. В.

третя особа ОСОБА_3 , представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36), треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Г. Юри, 9), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року представник позивача звернулася до суду із позовом про визнання поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер заповідач ОСОБА_4 , який був звреєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . 05.11.2018р. з листа Дванадцятої київської державної нотаріальної контори МВС України стало відомо, що померлий залишив на ім`я Центральної житлово-побутової комісії МВС України заповіт посвідчений 30.04.1998р. та зареєстрований в реєстрі за номером № 4с-77. Центральна житлова-побутова комісія МВС утворена відповідно до п.12 Положення про Міністерство внутрішніх справ України від 28.10.2015р. № 878 діє на правах дорадчого органу та виконує свої повноваження згідно Положення про Центральну житлову комісію МВС України, затвердженого наказом МВС від 29.12.2015 № 1641. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі, згідно заповіту на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 та на все майно, що належало на день смерті заповідача. Однак у встановлений законом строк МВС України не звернулось до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньому не було відомо про існування заповіту. При зверненні до нотаріуса, постановою від 19.02.2019р. № 1353/02-32 у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.02.2019р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019р. витребувано з 12-тої Київської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 18.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що строк прийняття спадщини пропустили, оскільки не знали про заповіт.

Представник КМР в судове засідання не з`явився, просив роглядати справу без його участі. Надав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до спадкоємців за заповітом. Заповітом від 30.04.1998р. ОСОБА_4 заповів 1/3 частину квартири під АДРЕСА_4 , та все майно де б воно не було та з чого б не складалося Центральній житлово-побутовій комісії МВС України. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на докази в матеріалах справи, просять суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.

Дванадцята київська державна нотаріальна контора свого представника явку не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила на адресу суду спадкову справу № 625/18 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

ОСОБА_3 та його представник проти позову заперечували. Представник третьої особи зазначив, що згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріус заяву для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, а причини неповідомлення відповідачем про смерть спадкодавця не можуть бути визнанні поважними. Посилання позивача на ту обставину, що йому не було відомо про існування заповіту, не може бути прийнято судом до уваги ще і з тих підстав, що навіть при незнанні про існування заповіту, позивач повинен був подати заяву про спадкування за законом при наявності інформації про смерть спадкодавця, хоча і відсутність такої інформації не являється поважною причиною пропуску строку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина /а.с.44/.

15.05.2018р. сином померлого ОСОБА_3 подано заяву про прийняття спадщини/а.с.43/.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким належну йому на праві власності 1/3 частину квартири під АДРЕСА_4 та все його майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів Центральній житлово-побутовій комісії МВС Україн, розташованій в м. Києві по вул .Богомольця, 10/а.с.107/.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців,місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Як вбачається із матеріалів справи 05.11.2018р. Центральна комісія МВС України отримала повідомлення нотаріуса про явку до нотконтори і саме з цього повідомлення представник позивача дізналася про складений заповіт/а.с.100/.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 19.02.2019р. представнику позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ОСОБА_4 , оскільки представник позивача пропустив передбачений законодавством шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, яким складено заповіт/а.с.110/.

Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин, згідно ст.1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви та наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а саме через те, що вони не знали про існування заповіту.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном у два місяці з моменту набрання даним рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Міністерства внутрішніх справ України до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити Міністерству внутрішніх справ України додатковий строк для прийняття спадщини строком на два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко