У Х В А Л А

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 367/4562/18

провадження № 61-17108 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року касаційну ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для наведення скаржником інших підстав на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження для його поновлення.

30 вересня 2019 року року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження. Скаржниця у заяві просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує, що у вона не була присутня під час розгляду позову у суді апеляційної інстанції. Посилається на положення статті 272 ЦПК України, та вказує, що очікувала надходження рекомендованого листа від суду на її адресу для ознайомлення із текстом судового рішення, але так і не отримала його, на підтвердження чого, зазначає, що у матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення їй такого листа.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані особою, яка подала скаргу, підстави не можна вважати поважними.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2019 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко