Дата документу 25.09.2019 Справа № 329/489/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 329/489/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/614/19 Проценко А.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Токмацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що з 06 вересня 2010 року вона почала проживати з з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька, відомості про батька якої при реєстрації вказані зі слів матері. Оскільки в зареєстрованому шлюбі вона та ОСОБА_3 не перебували, прізвище доньки вказано ОСОБА_4 , а ім`я та по-батькові зазначені фактичного біологічного батька, тобто ОСОБА_5 .

04 вересня 2017 року за розпорядженням голови районної державної адміністрації №291 надано дозвіл ОСОБА_3 на укладення договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розміром 6,7881 га, розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району, щодо якої ОСОБА_3 за життя було складено заповіт на ім`я ОСОБА_6 .

Зазначає, що на теперішній час їй необхідно встановити факт батьківства для того, щоб оформити пенсії або ж допомогу у зв`язку з втратою годувальника та щоб не сплачувати 5-тивідсотковий податок при прийнятті спадщини за заповітом.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд встановити факт того що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 116, є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внесено зміни до актового запису № 34, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 20.03.2014 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: у відомостях про батька прізвище ОСОБА_4 змінити на ОСОБА_7 , ім`я та по батькові залишити без змін.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржуваним рішення суд вирішив питання про її права та обов`язки стосовно дитини заявниці, передбачені ст.267 СК України. Суд не з`ясував повно та всебічно обставини, на які заявниця посилалась як на підставу своїх вимог, висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Лише пояснення свідків не можуть підтверджувати факт спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю. Факт проживання однією сім`єю не є доказом визнання батьком дитини. Судом не враховано, що складання заповіту не є належним та допустимим доказом для підтвердження факту батьківства. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви про встановлення факту батьківства.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 06 вересня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6 , в свідоцтві про народження дитини відомості про батька вказані зі слів матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 6,7881 га, розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району. а життя ОСОБА_3 заповів зазначену земельну ділянку ОСОБА_6 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_6 належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визначення батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_6 .

Так, колегія відхиляє довід скаржниці щодо незаконності врахування судом першої інстанції показів свідків як доказу проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю та визнання ОСОБА_3 факту батьківства відносно ОСОБА_6 , оскільки сама скаржниця посилається на покази свідків як на доказ протилежного, отже вважає такий вид доказування законним.

Окрім того, всі доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються висновком генотипоскопічного дослідження № 22918 від 14 серпня 2019 року, призначеної за клопотанням ОСОБА_2 в межах апеляційного провадження.

На розгляд експерта було поставлено наступні питання: 1. Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якої є ОСОБА_3 та матір`ю якої є ОСОБА_9 ? 2. Чи являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 біологічною бабусею малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ? Проведення експертизи було доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА».

За результатами проведення експертизи встановлено, що біологічне батьківство сина донора зразка Передбачувана бабуся « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 » по відношенню до донора зразка Дитина « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » не виключається. Імовірність того, що отриманий результат не являється слідством випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99, 9981%.

Оскільки той факт, що ОСОБА_8 є біологічною матір`ю ОСОБА_3 підтверджується належними доказами та жодною зі сторін не оскаржується, вищезазначений висновок експерта доводить факт батьківства померлого ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_6

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року в цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 27 вересня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова

Е.А. Онищенко