ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6327/19 Справа № 203/1614/17 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про накладення стягнення на майно, стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.07.2009 року надав ОСОБА_4 в позику грошові кошти в сумі 200 000 грн, що підтверджується розпискою від 10.07.2009 року, які останній зобов`язався повернути через три роки до 10.07.2012 року.

В забезпечення зобов`язань ОСОБА_4 передав йому в користування належну йому квартиру АДРЕСА_1 , вселивши його, як члена сім`ї та передавши правовстановлюючі документи на квартиру і зобов`язавшись реалізувати цю квартиру на погашення заборгованості по розписці, у випадку неповернення взятих в позику коштів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, так і не повернувши отримані кошти за зазначеною позикою.

Оскільки спадкоємці померлого йому не були відомі, протягом півроку з дня його смерті, він у відповідності до ч.2 ст.1281 ЦК України звернувся до П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про включення до спадкової маси боргових вимог до спадкоємців ОСОБА_4 .

В листопаді 2013 року відповідачі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 звернулись до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням суду від 13.05.2014 року по справі №203/7639/13-ц за ними було визнано право власності за кожним на Ѕ частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4

Розпорядженням міського голови № 897-р від 26.11.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було перейменовано на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На день подачі позову відповідачі його вимоги щодо погашення заборгованості ОСОБА_4 за позикою відповідно до розписки від 10.07.2009 року не задовольнили, не зважаючи на отримання у спадщину квартири.

В зв`язку з цим позивач, посилаючись на положення ст.ст.1049,1182 ЦК України, просив накласти стягнення на квартиру АДРЕСА_1 ), а також стягнути з відповідачів на його користь в рахунок погашення боргу по 100 000 грн з кожного з відповідачів в межах вартості Ѕ частини квартири.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та постановити своє рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він вчасно звернувся до нотаріуса з вимогою до спадкоємців щодо повернення боргу, а той факт що в нотаріальній конторі не було внесено відмітки із вхідним номером та датою подачі цієї заяви не спростовує дотримання ним вимог ст.1281 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2009 року позивачем ОСОБА_1 було надано в позику ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 200 000 грн, на підтвердження чого останнім в той же день було складено письмову розписку, копія якої долучена позивачем до позову, а оригінал представлено під час розгляду справи та оглянуто судом першої інстанції в судовому засіданні 09.04.2019 року.

За умовами вказаної розписки ОСОБА_4 зобов`язався повернути отримані у позику кошти в строк до 10.07.2012 року.

У визначені в розписці строки ОСОБА_4 отримані у позику кошти не повернуто, що підтверджується також наявністю у позивача оригіналу боргового документу (розписки).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті останнього до П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 15.12.2012 року з заявою про прийняття спадщини звернувся племінник померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - племінниця померлого ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що за життя ОСОБА_4 на праві власності належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частина квартири належала ОСОБА_5

Листом нотаріуса від 16.07.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 на зазначену вище квартиру, в зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2014 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано за кожним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі вказаного заочного рішення від 13.04.2014 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на Ѕ частину квартири за кожним.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 у останнього існували невиконанні зобов`язання перед позивачем за борговою розпискою від 10.07.2009 року в сумі 200 000 грн, які увійшли до складу спадщини.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до нотаріальної контори, на якій міститься штамп нотаріальної контори щодо її находження та реєстрації 18.07.2013 р., тому суд вважав, що ОСОБА_1 , пропустивши передбачені ч.2 ст.1281 ЦК України строки, втратив право вимоги до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_4 за розпискою від 10.07.2009 року.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ., про що позивачу було відомо, у відповідності до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України він повинен був пред`явити свої вимоги кредитора до спадкоємців померлого боржника протягом шести місяців, тобто в строк до 09.05.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за місцем відкриття спадщини до П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори подавалась заява датована 25.04.2013 р., яку одержала .державний нотаріус Бутова А.Г. 26.04.2013 р., з повідомленням про наявність у померлого спадкодавця ОСОБА_4 перед ним боргових зобов`язань в сумі 200 000 грн (а.с.102, 104).

Листом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 30.04.2013 р. також підтверджується отримання заяви ОСОБА_1 про кредиторську заборгованість гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.103).

Такими чином матеріалами справи підтверджується дотримання ОСОБА_1 передбаченого статтею 1281 ЦК України шестимісячного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як було встановлено вище, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 було отримано кожним Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно експертного звіту про незалежну оцінку ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 від 14.10.2013 року, її вартість складає 139 800,00 грн (а.с.6-7).

З огляду на зазначене, в силу положень ч.1 ст.1282 ЦК України, на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню сума боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину після померлого ОСОБА_4 ,в розмірі по 69 900, 00 грн. з кожного, тому колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі по 1 747,50 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року - скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про накладення стягнення на майно, стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину після померлого ОСОБА_4 , в розмірі по 69 900 (шістдесять дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. з кожного.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по 1 747,50 грн з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова