ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/752/18 Номер провадження 22-ц/814/2503/19Головуючий у 1-й інстанції Атаманова С. Ю. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дану заяву обґрунтовувала тим, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі та вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син проживає разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Дана ухвалу суду обґрунтована тим, що в результаті перевірки зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 судом встановлено, що за вказаною у заяві адресою зареєстроване місце проживання останного не встановлено.

ОСОБА_4 не погодившись з ухвалою суду подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що ОСОБА_2 фактично проживає за вказаною нею адресою, що підтверджується відповідною довідкою, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити її заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступнго висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 2 ст. 163 ЦПК України визначено перелік вимог до заяви про видачу судового наказу, в тому числі п. 4 вказано, що у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції виконано вимоги ч. 5 ст. 165 ЦПК України та направлено запити до органів реєстрації з метою встановлення зареєстрованого місця проживання боржника за вказаною адресою у заяві та адресою зазначеною в копії паспорта ОСОБА_2 .

На вказаний запит, виконавчий комітет Семенівської селищної ради Веселоподільського старостинського округу Семенівського району Полтавської області надав відповідь за №58/02-28, від 05 липня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території округу не зареєстрований, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 22 липня 2018 року за №02-34/253 щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній на території сільської ради не зареєстрований та не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Частиною 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Зважаючи на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу на підставі невстановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 за адресою зазначено в заяві про видачу судового наказу.

У свою чергу, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що довідкою виконавчого комітету Семенівської селищної ради Веселоподільського старостинського округу Семенівського району Полтавської області підтверджено факт проживання ОСОБА_2 за вказано нею адресою виходячи з того, що ч.ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України встановлено безкомпромісний обов`язок суду встановити саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) та відмовити у видачі судового наказу в разі неможливості встановлення такого. Тоді як, що місце проживання, що місце перебування має бути зареєстрованим у відповідному порядку.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду з вимого про стягнення аліментів у порядку позовного провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

О.О. Панченко