Справа № 635/2687/17
Провадження № 2/635/787/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

16 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 квітня 2016 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки FORD Fiesta Comfort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 466 км + 30 м автошляху Київ - Харків - Довжанський, порушив правила маневрування та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes- Benz 902 КА реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги пункту 10.1, пункту 10.4 ПДР України. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП доведена. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене за статтею 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Постановою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2017 року постанова судді Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року залишена без змін. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4705 від 28.07.2016, складеного судовим експертом Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_8., величина матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Mercedes- Benz 902 КА, пошкодженого при ДТП (12.04.2016), приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження та складає 133 540, 31 грн.

Крім того, позивач вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та яких він зазнав у зв`язку із знищенням його майна, знищення належного йому майна (автомобіля) призвело до порушення звичайного способу життя, незапланованих матеріальних витрат. Моральну шкоду оцінює у розмірі 10 000, 00 гривень.

Враховуючи зазначене, просив суд стягнути з відповідач на його користь 133 540, 31 гривень відшкодування матеріального збитку, витрати за проведення Харківським науково - дослідного інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 585, 80 гривень, 10 000, 00 гривень відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 2 951, 26 гривень.

Під час розгляду справи судом, а саме, 13 вересня 2017 року позивачем належний йому на праві власності автомобіль Mercedes- Benz 902 КА, н/з НОМЕР_2 , 1999 року випуску, був проданий за 15 000, 00 грн, що підтверджується Договором купівлі - продажу транспортного засобу № 352/17/004956 від 13.09.2017 року. В зв`язку з чим позивач зменшив розмір позивних вимог на 15 000, 00 грн.

Отже, з урахування уточнень просив стягнути з відповідача на користь позивача 118 540, 31 гривень відшкодування матеріального збитку, витрати за проведення Харківським науково - дослідного інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 585, 80 гривень, 10 000, 00 гривень відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 2 951, 26 гривень.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року відкрито провадження у справі.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Відповідно до пункту 1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2017 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 призначена судово автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

22 листопада 2018 року до суду надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи № 19776 від 13 листопада 2018 року, складеного судовим експертом Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_8.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року провадження у справі поновлено, справу призначено до судового засідання.

02 квітня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про виклик в судове засідання судового експерта Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_8. для допиту задоволено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність.

Представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи у її відчутність та відсутність відповідача. Проти позову заперечує частково, а саме, відповідач визнав спричинену ним внаслідок дорожньо - транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 45 381, 24 гривні, моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 гривень, виходячи з наступного. Відповідач визнав, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ним була спричинена матеріальна шкода, яка відповідно до висновку експертного дослідження № 4705 від 28.07.2016, у розмірі ринкової вартості складає 133 540, 31 гривень. Під час судового розгляду справи, після пропозиції відповідача ( враховуючи той факт, що автомобіль позивача був визнаний таким, що не підлягає відновленню та оцінка його вартості були визначена на рівні ринкової вартості) без проведення дослідження щодо вартості залишків, віддати автомобіль, отримати згоду на відшкодування вартості без визначення вартості залишків, позивачем автомобіль був проданий. З метою встановлення вартості залишків автомобіля судом була призначена автотоварознавча експертиза, згідно з висновком якої ринкова вартість автомобіля позивача у стані ДТП складає 38 159, 07 гривень. Отже, реальні матеріальні збитки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди складають 95 381, 24 гривні. З урахуванням того, що на час ДТП (12.04.2016) відповідач мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ «Страхова компанія «Україна», строк дії з 30.06.2015 по 29.06.2016 включно, страхова сума за шкоду заподіяну майну - 50 000, 00 гривень, розмір франшизи - 0, відповідачем письмово повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про настання страхового випадку, а також було повідомлено одразу і з місця дорожньо - транспортної пригоди за телефоном «Горячої ліні», який зазначений у Полісі. Аналогічне повідомлення разом з додатками відповідач направив засобом поштового зв`язку на юридичну адресу страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Україна»). ПрАТ «Страхова компанія «Україна» залучена до участі у справі у якості третьої особи, відповідно до наданого на адресу суду письмового пояснення не заперечує проти сплати страхового відшкодування. Посилаючись на правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс18, враховуючи, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка складає різницю між розміром завданої шкоди та страховою сумою, тобто, 95 381, 24 гривні - 50 000, 00 гривень = 45 381, 24 гривні. На підставі викладеного, відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме, спричинену матеріальну шкоду у розмірі 45 381, 24 гривні. Щодо моральної шкоди, вважає, що ані позовна заява, ані заява про зменшення позовних вимог не містить обґрунтування спричинення моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 гривень, тривалий розгляд справ у судах, про що заявив позивач , не може розглядатись як обґрунтування моральної шкоди, так як є реалізацією права відповідача на захист. При цьому, відповідач визнає, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ним була спричинена моральна шкода, яка співмірна грошовому еквіваленту 1 000, 00 гривень.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Щодо стягнення матеріальної шкоди.

12 квітня 2016 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки FORD Fiesta Comfort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 466 км + 30 м автошляху Київ - Харків - Довжанський, порушив правила маневрування та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes- Benz 902 КА реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги пунктів 10.1, 10.4 ПДР України.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП доведена. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене за статтею 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2017 року постанова судді Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року залишена без змін.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась 12 квітня 2016 року та провина ОСОБА_2 підтверджуються постановою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року, постановою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2017 року, а також не заперечується і відповідачем.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Mercedes- Benz 902 КА , номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_1 .

Цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_2 (забезпечений транспортний засіб FORD Fiesta Comfort, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на час виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна», ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 50 000, 00 гривень, розмір франшизи - 0.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4705 від 28.07.2016, складеного судовим експертом Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_8., виготовленого на замовлення позивача ОСОБА_7 , величина матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Mercedes- Benz 902 КА, пошкодженого при ДТП (12.04.2016), приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження та складає 133 540, 31 грн.

Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 19776 від 13 листопада 2018 року, складеного судовим експертом Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_8., на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2017 року, ринкова вартість автомобіля Mercedes- Benz 902 КА , номер знак НОМЕР_2 після дорожньо - транспортної пригоди станом на 28 липня 2016 року складає 38 159, 07 гривень.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 складені ним висновки підтримав та пояснив, що висновк судової автотоварознавчої експертизи № 19776 від 13 листопада 2018 року був зроблений з урахуванням раніше обстеженого ним автомобіля Mercedes- Benz 902 КА, пошкодженого при ДТП (12.04.2016).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відповідно до статті 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Виходячи з положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб Mercedes- Benz 902 КА, номер знак НОМЕР_2 є фізично знищеним, а тому позивачу, як власнику автомобіля підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, яка відповідно до складених висновків експерта становить 95 381, 24 гривні (133 540, 31 - 38 159, 07 = 95 381, 24).

Між тим, з урахування уточнень позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди 118 540, 31 гривень (133 540, 31 - 15 000, 00 =118 540, 31).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі зазначеного, враховуючи вимоги частини 1 статті 13 ЦПК України, позивачу у якості майнової шкоди підлягає відшкодуванню 80 381, 24 гривні (133 540, 31 - 38 159, 07 - 15 000, 00 = 80 381,24) та витрати з визначення розміру матеріальних збитків у розмірі 1 585, 80 гривень,

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18.

Отже, встановивши , що цивільно - правова відповідальність водія автомобіля FORD Fiesta Comfort, реєстраційний номер НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна», а тому деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

З огляду на викладене, обов`язок відшкодувати позивачу майнову шкоду у межах ліміту страхової відповідальності, заподіяної з вини водія застрахованого транспортного засобу, що є страховим випадком, прокладений на страховика, що відповідає положенням статей 22, 1194 ЦК України, а також Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі викладеного вбачається, що доводи відповідача про те, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на його страховика ПрАТ «Страхова компанія «Україна», є обґрунтованими.

Позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не заявлені.

За наведених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 30 381, 24 гривні (80 381, 24 - 50 000, 00 = 30 381, 24) та витрати з визначення розміру матеріальних збитків у розмірі 1 585, 80 гривень, а разом 31 967, 04 гривні.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях у зв`язку із знищенням належного йому майна і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 2 500, 00 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.

Щодо судових витрат.

Статтею 131 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 20-23001G/1 від 16 травня 2017 року позивачем за вимоги майнового характеру сплачений судовий збір у розмірі 1 351, 26 гривень (1 відсоток ціни позову).

Згідно квитанції № 19-23001G/1 від 16 травня 2017 року позивачем за вимоги про відшкодування моральної шкоди сплачений судовий збір у розмірі 1 600, 00 гривень.

Під час розгляду справи позивачем розмір позовних вимог в частині майнового характеру зменшений та остаточно визначений матеріальний збиток у розмірі 118 540, 31 гривня, а також витирати з визначення розміру матеріальних збитків у розмірі 1 585, 80 гривень, що разом становить 120 126, 11 гривень.

В зв`язку з чим суд вважає за необхідне роз`яснити, що абзацом 2 частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» становлено, що у разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону. Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 вказаного закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Виходячи з того, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 323, 94 гривень, за вимогу про стягнення моральної шкоди 400, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141,206, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 30 381, 24 гривні та понесені витирати за послуги експерта у розмірі 1 585, 80 гривень, а разом 31 967, 04 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 500, 00 гривень.

В задоволені іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на 319, 67 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за вимогу про стягнення моральної шкоди 400, 00 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», місцезнаходження за адресою: вул. Ревуцького, 42 Г, м. Київ, 02140, ЄДРПОУ - 30636550.

Суддя - Я.А. Шинкарчук