КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року (суддя Яровенко Н.О.) про відмову у забезпеченні позову неповнолітнього ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва

встановила:

у липні 2019р. законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва до подання позовної заяви шляхом заборони Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва відключати або іншим чином обмежувати постачання електричної енергії позивачу.

Обґрунтовуючи заяву, представник позивача посилалася на те, що її неповнолітній син проживає у квартирі АДРЕСА_1 і електричні мережі до будинку проходять від трансформатора відповідача, з яким 23 грудня 1998 року був укладений договір № 2 про постачання електроенергії. Проте у лютому 2019р. даним підприємством надіслано повідомлення про відключення від електропостачання та припинення дії вищезазначеного договору.

Представник позивача зазначала, що має намір оскаржити повідомлення, однак відключення електроенергії ускладнить виконання рішення суду, предметом якого буде постачання електроенергії.

Також законний представник посилалася на те, що її син страждає на цукровий діабет, ліки від якого повинні зберігатися у холодильнику, тому відключення від електромережі може створити ризик та спричинити шкоду здоров`ю.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник позивача посилається на неналежну оцінку судом обставин, викладених в заяві, неврахування тієї обставини, що позов буде стосуватися дії договору постачання електроенергії, а не підключення чи відключення від постачання, проте, якщо буде здійснено відключення електроенергії, рішення суду виконати буде неможливо.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення представників Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва - директора ОСОБА_3 та адвоката Шестакової Ю.В., які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача, є фактично позовною вимогою, яка підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява законного представника ОСОБА_2 про забезпечення позову не містить посилань, який саме позов вона має намір подати. Заявник зазначає, що вона має намір оскаржити повідомлення Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, направлене у лютому 2019 року, про відключення від електропостачання квартири та припинення дії договору.

Проте, вказані відомості не надають можливості зробити висновок, що заходи забезпечення, які просить застосувати законний представник позивача, є співмірними із позовними вимогами, які вона має намір заявити.

Крім того, доданий до заяви лист Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, датований 20 лютого 2019 року, а із заявою про забезпечення позову законний представник позивача звернулася тільки у липні 2019 року, що спростовує її твердження про необхідність такого забезпечення до подання позовної заяви.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Під час розгляду справи в апеляційному суді законний представник ОСОБА_2 пояснила, що позовна заява нею на даний час не подана, а також не змогла пояснити, яку саме позовну заяву вона має намір подати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для забезпечення позову до подання позовної заяви на даний час не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно оцінені підстави, з

яких була подана заява про забезпечення позову, чим суд порушив норми процесуального права.

Разом з цим вказане порушення не призвело до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк