Справа № 305/2060/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань : Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 , боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлені особи начальник Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Тулайдан Д.Д., головний державний виконавець Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Булеца Н.В. на бездіяльність державного виконавця, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду від 28 березня 2019 року, ухвалену суддею Бліщ О.Б.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, де боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлені особи начальник Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Тулайдан Д.Д., головний державний виконавець Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Булеца Н.В. на бездіяльність державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 28.12.2018 Рахівським районним судом постановлено рішення у справі №305/2060/18 про негайне повернення дітей за її місцем проживання у АДРЕСА_1 про що, видано виконавчий лист.

29.12.2018 Рахівським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області відкрито виконавчі провадження за №57986302, №57986332 та № 57986354 на підставі виконавчого листа Рахівського районного суду у справі № 305/2060/18 від 28.12.2018.

04.01.2019 працівники Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області здійснили виїзд за адресою перебування її неповнолітніх дітей для виконання зазначеного рішення суду. За наслідками проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, у якому зазначено наступне: "В ході проведення виконавчих дій неповнолітні особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилися залишити будинок за адресою: АДРЕСА_2 та спільно з матір`ю ОСОБА_1 повернутися за місцем проживання їх матері за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана відмова виражалась неповнолітнім ОСОБА_4 у висловленні небажання повернутися до матері за її адресою проживання, а зі сторони ОСОБА_5 полягала у криках, плачу, відходу від матері, закривання у кімнаті. Жодні перешкоди зі сторони боржника щодо відібрання дітей та повернення їх матері не вчинялися".

Скаржниця у своїй скарзі стверджує, що жодних інших виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями з 04.01.2019 не здійснювались.

23.01.2019, 06.02.2019 та 08.02.2019 вона зверталася до державного виконавця Булеца Н.В. та начальника Рахівського РВ ДВС із заявою на підставі ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження", яким регламентовано порядок виконання рішення про відібрання дитини.

08.02.2019 нею отримано лист-відповідь на її заяву від 23.01.2019 за підписом начальника Рахівського РВ ДВС, яким її повідомлено, що під час проведення виконавчих дій 04.01.2019 діти відмовились повернутися за місцем її проживання. Крім того, начальник Рахівського РВ ДВС зазначив, що станом на 05.02.2019 жодних повідомлень від сторін виконавчого провадження чи їх представників, а також жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність звернення державного виконавця до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей до дитячого або лікувального закладу надано не було. З вказаної відповіді слідує, що для встановлення таких обставин, Рахівський РВ ДВС 15.01.2019 звернувся до органу опіки та піклування Рахівської РДА з проханням повідомити про наявність підстав внесення відповідного подання до суду. Однак, про отримання ними відповіді органу опіки її не повідомлено.

19.02.2019 нею отримано лист відповідь за підписом начальника Рахівського РВ ДВС на її заяву від 06.02.2019, яким проінформовано про те, що 11.02.2019 за вх. №672/14-35 до відділу надійшов лист голови Рахівської РДА Басараби П., в якому зазначено, що 23.01.2019 питання щодо тимчасового вилучення та влаштування до закладів малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей в присутності батьків дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про що, складено протокол № 1. Орган опіки та піклування Рахівської РДА, беручи до уваги думку членів комісії, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . 08.02.2019 вона втретє звернулася до державного виконавця Булеца Н.В. та начальника Рахівського РВ ДВС із заявою з проханням звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей до дитячого або лікувального закладу з метою виконання рішення суду про їх повернення за місцем проживання матері. В обґрунтування заяви додала довідки Рахівської районної ЛКК №636 та №637 від 17.12.2018. Вказані довідки свідчать про незадовільний стан здоров`я її дітей, який погіршився за той час, що вони проживають з батьком, та лікарська комісія 17.12.2018 рекомендувала дітям індивідуальне навчання вдома (тобто без відвідування школи).

Проте, станом на день звернення до суду жодної відповіді на заяву від 08.02.2019 вона не отримала, а рішення залишилося невиконаним. Уважає, що врахування державним виконавцем думки голови Рахівської РДА та органу опіки та піклування, які не мають жодного статусу в межах вказаних виконавчих проваджень і не являються його учасниками, є незаконним та протиправним.

До того ж посилалася, що фактичне звернення Рахівського РВ ДВС до органу опіки та піклування при РДА не регламентовано жодним нормативним актом та вчиняється для створення видимості здійснення дій з виконання рішення суду. За таких обставин просила суд винести рішення, яким визнати бездіяльність головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Булеца Н.В. чи іншої уповноваженої особи Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області щодо ненадання відповіді на заяву від 08.02.2019 неправомірною; зобов`язати головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Булеца Н.В. чи іншу уповноважену особу Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області надати заявнику вмотивовану відповідь на заяву від 08.02.2019, подану нею як стягувачем у межах виконавчих проваджень №57986302 від 19.12.2018, №57986332 від 29.12.2019 та №57986354 від 29.12.2018; визнати бездіяльність начальника Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Тулайдана Д.Д. та головного державного виконавця Булеца Н.В. щодо нездійснення примусового виконання рішення Рахівського районного суду від 28.12.2018 у справі №305/2060/18, яке підлягає негайному виконанню, в межах виконавчих проваджень №57986302 від 19.12.2018, №57986332 від 29.12.2019 та №57986354 від 29.12.2018 неправомірною; зобов`язати начальника Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Тулайдана Д.Д. та головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Булеца Н.В. поновити порушене право заявника та здійснити негайне виконання рішення Рахівського районного суду від 28.12.2018 у справі №305/2060/18 в межах виконавчих проваджень №57986302 від 19.12.2018, №57986332 від 29.12.2019 та №57986354 від 29.12.2018; постановити окрему ухвалу щодо начальника Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Тулайдана Д.Д. та головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГУТЮ в Закарпатській області Булеца Н.В. в порядку ст.262 ЦПК України за умисне та протиправне невиконання рішення суду від 28.12.2018 у справі №305/2060/18.

Ухвалою Рахівського районного суду від 28 березня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення як такого, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у задоволенні заяви відсутні.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, тому на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд визнає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішення за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом установлено, що на виконанні Рахівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області знаходяться виконавчі провадження №57986354, №57986332 та №57986302 з примусового виконання виконавчого листа по справі №305/2060/18 виданого 28.12.2018 року Рахівським районним судом згідно з якого вирішено неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та повернути дітей негайно за місцем проживання їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рішення про відібрання дітей указаних у даному рішенні та передачу їх своїй матері підлягало негайному виконанню.

29.12.2018 відповідно до ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Булеца Н.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень і зобов`язано боржників ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження.

За цими виконавчими провадженнями проведення виконавчих дій було призначено на 04.01.2018 із залученням представника органу опіки та піклування та за участю стягувача. За наслідками проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що неповнолітні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилися залишити будинок за адресою АДРЕСА_2 та повернутися за місцем проживання їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 .

У заяві від 23.01.2019 ОСОБА_1 просила державного виконавця на підставі ст.64 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до дитячого або лікувального закладу з метою виконання рішення суду.

За наслідками проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилися залишити будинок за адресою: АДРЕСА_2 та повернутися за місцем проживання їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 . Боржниками жодних перешкод у виконанні рішення суду не вчинялися, ними було забезпечено державному виконавцю та іншим учасникам виконавчого провадження безперешкодний доступ до місця фактичного проживання дітей при проведені виконавчої дії.

На заяву стягувача від 04.01.2019, ОСОБА_1 надано копію акту державного виконавця від 04.01.2019 в якому відображено суть і характер проведення виконавчих дій, встановлені факти та події.

08.01.2019 за вих. № 14.7-42/62 боржникам надіслано виклик про явку до відділу на 15.01.2019 (поштові квитанції №501, №528 від 08.01.2019 р.).

11.01.2019 за вих. № 14.7-42/110 надіслано виклик стягувачу ОСОБА_1 про явку до відділу на 16.01.2019 (поштова квитанція №983).

Станом на 15.01.2019 боржники до відділу не з`явилися про що, складено відповідний акт державного виконавця.

15.01.2019 державним виконавцем надіслано запит до голови органу опіки та піклування Рахівської РДА про наявність обстави, які можуть бути підставою для внесення подання до суду щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу.

21.01.2019 за вих. № 14.7-42/527 боржникам повторно надіслано виклик до відділу на 25.01.2019 (поштова квитанція № 532, № 40,№ 524 від 22.01.2018).

25.01.2019 за вх. № 392/14.7-35 надійшла заява ОСОБА_1 від 23.01.2019 із проханням звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей до дитячого або лікувального закладу.

05.02.2019 за вих. № 14.7-42/1375 боржнику надано відповідь вказану вище заяву та надіслано поштовою кореспонденцією за №530.

Судом установлено, що 08.02.2019 за вх. № 621/14.7-35 до відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1 від 06.02.2019, на яку 15.02.2019 року за вих. № 14.7-42/2344 надано відповідь (поштова квитанція №468 від 15.02.2019). Отож, стягувачу надана обґрунтована відповідь у строки передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про звернення громадян».

11.02.2018 до відділу надійшов лист голови державної адміністрації Басараби, який зареєстрований за вх. № 672/14.7-35 щодо рішення органу опіки і піклування в якому зазначено, що 23.01.2019 питання щодо тимчасового вилучення та влаштування до закладів малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності батьків цих дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і, як наслідок, складено протокол за № 1. Органом опіки та піклування Рахівської РДА прийнято рішення вважати за доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком.

14.02.2019 на підставі заяви, зареєстрованої у відділі за вх. № 868/14.7-35, ознайомлено адвоката Поштак Ю.С., яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , із матеріалами виконавчого провадження.

15.02.2019 за вх. № 915/14.7-35 Поштак Ю.С. до відділу подано лист (пояснення) з приводу виконавчого провадження.

12.02.2019 до відділу ДВС Рахівського РВ ДВС ГТУЮ надійшла повторна заява ОСОБА_1 від 08.02.2019. Начальником відділу Тулайдан Д.Д. 26.02.2019 стягувачу ОСОБА_1 надано відповідь на її письмову заяву від 08.02.2019.

З огляду на це, відділом ДВС надано скаржниці відповіді на всі її звернення.

До того ж, під час виконання вказаного рішення суду державний виконавець, окрім наведеного, вчиняв всі необхідні дії про що, свідчить ряд документів, доданих до письмових пояснень, а саме: постанови про залучення представників органу опіки та піклування Рахівської РДА, постанова про залучення представників органів внутрішніх справ, численні акти державного виконавця, виклики державного виконавця, які надсилались учасникам виконавчого провадження, листи органу опіки та піклування, запити до Інклюзивно-ресурсного центру Рахівської РДА, лист-прохання до Середньоводянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, постанови про відкладення виконавчих дій.

Згідно з ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Водночас, вірним є висновок місцевого суду про непогодження з твердженням скаржниці про те, що державний виконавець неправомірно звернувся до органу опіки та піклування Рахівської РДА за допомогою, з метою вирішення вказаного спору.

Оскільки органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї.

Згідно з ст.23-1 ЗУ "Про охорону дитинства" усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

За таких обставин, звернення до органу опіки та піклування Рахівської РДА з проханням надати інформацію щодо наявності підстав для внесення подання щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей до лікувального закладу є таким, що відповідає вимогам закону, оскільки саме в повноваженнях органу опіки та піклування входить вирішення всіх питань, що стосуються захисту малолітніх дітей, які такого потребують.

Апеляційний суд уважає, що дії державного виконавця та начальника відділу ДВС під час виконання судового рішення були здійсненні відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 за № 489/20802, Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 є законними.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявницею не наведено жодного доводу та не надано доказу про те, що у ході виконавчого провадження були допущені будь-які порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції і відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді