Провадження № 2/752/603/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.08.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря Петрова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області з заявою про те, що 30.08.2013 р. ОСОБА_2 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 750 гривень, які були призначені для купівлі будівельного матеріалу. Доказом отримання коштів є розписка.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві Сідіч С.Ю. позивача визнано потерпілим у кримінальному провадженні.
Позивач зазначає, що в результаті шахрайських дій відповідача він зазнав матеріальних збитків, які просить стягнути з відповідача.
В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, оскільки внаслідок шахрайських дій відповідача, відомості про що внесені до ЄРДР та заволодіння ним грошовими коштами шляхом обману, позивач зазнав збитків в розмірі переданих ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 750 гривень, які він просить стягнути з відповідача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом у спосіб, встановлений ст. 128 ЦПК України. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
За згодою позивача, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.08.2013 р. передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 6000 гривень за придбання та постачання будівельних матеріалів, саме зрубу оциліндрованого. Передача коштів підтверджується розпискою.
ОСОБА_2 зобов`язався поставити товар до 05.09.2013 р.
Тобто, між сторонами склались відносини, пов`язані з купівлею-продажем товару.
ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання, товар не був поставлений, а кошти не були повернуті.
Як встановлено судом, позивач звернувся до Києво-Святошинського районного відділу поліції ГУ НП в Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_2 злочину, а саме заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.
В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Звертаючись до суду позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду, завдану злочином.
Право звернення з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином, належить потерпілому від злочину.
Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.
Відсутність одного із елементів, є підставою для відмови у задоволенні позову.
Тобто, в даному випадку, відсутнє рішення, яким встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину та завдання позивачу шкоду саме внаслідок вчинення злочину.
Позивач не був позбавлений можливості звернення до суду з позовом щодо повернення безпідставно набутого майна відповідачем, однак в ході судового розгляду позивач наполягав на тому, що він просить відшкодувати шкоду, завдану внаслідок вчинення ОСОБА_2 злочину, а саме шахрайства.
Встановлення зазначених обставин, а саме вчинення відповідачем шахрайства не може відбуватись в межах розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Враховуючи принцип диспозитивності судового процесу суд з власної ініціативи позбавлений можливості змінити підстави позову, тобто обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Позивач в ході підготовчого провадження не скористався своїм правом на зміну підстав позову, хоча такі права були роз`яснені судом.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з підстав, заявлених позивачем.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на а підставі ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя