Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.09.2019 р. 145/2093/18

2/145/181/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі представника позивача Сохацького А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що в 2017 році вона за усною домовленістю з відповідачем бригадою найманих працівників виконали у його будинку в м. АДРЕСА_1 ремонтно-будівельні роботи, за які відповідач ОСОБА_1 пообіцяв сплатити їй 12 000 гривень.

В зв`язку з тим, що протягом кількох місяців відповідач так і не розрахувався за виконані роботи, він власноручно написав їй розписку від 29.11.2017 року, в якій зобов`язувався повернути борг до 31.12.2017 року. Однак в указаний термін борг він не повернув, під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання.

В лютому поточного року їй було проведено складну хірургічну операцію - резекцію лівої нирки, що потягло за собою значні фінансові затрати, для чого їй самій довелось позичати гроші в інших осіб під значні відсотки.

Відповідач ОСОБА_1 заявляє, що його розписка про повернення боргу не має жодних правових наслідків.

Розписка підписана відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між відповідачем та нею.

В 2018 році з подібним позовом до Тиврівського районного суду Вінницької області звертався її представник за дорученням, однак судом хоча і було визнано наявність боргу відповідача перед нею, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, оскільки позовна заява була про повернення боргу за договором позики, так як її представникові не були відомі обставини,за яких виникли боргові зобов`язання відповідача, а вона сама на той час перебувала за межами України.

В ціну позову включено також моральну шкоду, яка заподіяна їй в сумі 5000 гривень внаслідок не своєчасно поверненого боргу - необхідності брати позику, нести додаткові витрати на сплату відсотків, нервові переживання та стреси від неадекватної поведінки відповідача по поверненню боргу.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь борг в сумі 12000 гривень та 5 000 гривень моральної шкоди, а також відшкодувати їй за рахунок відповідача витрати, пов`язані з оплатою судового збору та витрат на надання правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, пояснив, що розписку написав щодо оплати будівельних робіт, які мали виконуватися пізніше.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт у будинку відповідача, що не оспорюється сторонами.

На виконання договору будівельного підряду позивачем виконано ряд будівельних робіт, вартість яких становить 12000 грн., що стверджується розпискою від 29.11.2017 (а.с.4).

Проте всупереч вимогам ст.626 ЦК України дані кошти відповідачем не виплачені, а його доводи що при складанні розписки мова йшла про вартість будівельних робіт, що мали бути виконані в майбутньому, суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються розпискою, в якій чітко вказано, що сума боргу становить 12000 грн., і будь-яких інших передумов їх виплати не зазначено.

ОСОБА_1 зобов`язався виплатити ОСОБА_2 заборгованість в сумі 12000 грн. до 31.12.2017 р., однак відповідач зазначену суму до вказаної у розписці дати не повернув, взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому суд вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки підлягає 12000 грн. боргу.

Суд вважає, що вимоги щодо відшкодування відповідачем на користь позивачки моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95 спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів", чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання.

Правовідносини між сторонами не підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів", оскільки позов заявлено не споживачем, а виконавцем, а доказів про те, що договором підряду було передбачено право на отримання моральної шкоди за невиконання зобов`язань за даним договором, суду не надано.

Розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання сплатити заборгованість у сумі 12000 грн. також не встановлено настання правових наслідків відшкодування моральної шкоди питання у разі порушення вказаного зобов`язання.

Крім того, суд вважає, що вимоги щодо моральної шкоди не доведені доказами.

Позивач просить також відшкодувати понесені нею судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 2500 грн. Однак надані позивачем додаткова угода до угоди про надання правової допомоги від 23.10.2017 (а.с.56) та акт прийому-передачі виконаних робіт згідно вказаної угоди (а.с.57), відповідно до якої адвокатом Сохацьким А.М. надано послуги на суму 2500 грн., не є документами, що підтверджують понесення ОСОБА_2 витрат у сумі 2500 грн.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Оскільки позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягає 497,60 грн.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.526, 611, 626, 628, 629, 631, 837 ЦК України,

ухвалив :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 497 (чотириста дев`яносто сім) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 20.09.2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.