Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 380/1726/16

провадження № 61-29410св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року у складі судді Лісовенка П. І. та ухвалу апеляційного суду Київської області

від 10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Савченка С. І., Білоконь О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - П`ятигірська сільська рада Тетіївського району Київської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

представник третьої особи - ОСОБА_4 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області (далі - П`ятигірська сільська рада), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 250,3 кв. м, житловою площею 98,3 кв. м, з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, площею 8,4095 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території П`ятигорської сільської ради Тетіївського району Київської області, що залишилися після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5

2. Позовна заява мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 8,4095 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території П`ятигорської сільської ради Тетіївського району Київської області та житловий будинок по АДРЕСА_1 .

3. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї, на спадщину претендує колишня дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 . Проте остання не має права на спадкування, оскільки рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року визнано недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_5

4. 18 листопада 2016 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою нотаріуса від 23 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців, оскільки рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року переглядалося Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

5. У зв`язку з наведеним позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 250,3 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 8,4095 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області, вартістю 199 305,15 грн, що залишилися після

смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент розгляду справи судом позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , спадщину прийняла своєчасно, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Через відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про прийняття спадкове майно за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове та неможливість встановити коло спадкоємців, позивач не може реалізувати своє право на спадкування, тому наявні підстави для визнання за позивачем права власності в судовому порядку.

8. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на час розгляду справи третя особа ОСОБА_2 не має права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , оскільки рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року шлюб між ними визнано недійсним, а актовий запис про шлюб від 20 листопада 1999 року анульовано. Дане рішення суду набрало законної сили та є чинним.

9. При цьому, суд першої інстанції відхилив посилання ОСОБА_2 на те, що вказане рішення апеляційного суду переглядається Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що, на її думку, унеможливлює прийняття рішення у даній справі.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року залишено без змін.

11. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно встановив обставин, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи, при вирішення спору судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права .

12. Апеляційний суд також указав, що ОСОБА_2 не скористалася своїм процесуальним правом і не заявила вимог про визнання за нею права власності на спадкове майно чи його частину.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Касаційна скарга мотивована тим, що в основу оскаржених рішень покладено рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня

2016 року, яким визнано недійним шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а актовий запис про шлюб анульовано. Разом з тим, судами безпідставно не враховано та не взято до уваги, що на момент розгляду даної справи вказане рішення оскаржувалось ОСОБА_2 у касаційному порядку, про що наголошувалось судам під час розгляду справи.

15. Крім того, під час апеляційного розгляду справи вказувалось на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року, проте суд апеляційної інстанції вказаних доводів не перевірив і не врахував, у зв`язку з чим ухвалив рішення, посилаючись на обставини, встановлені у судовому рішенні апеляційного суду, виконання якого, станом на момент вирішення даного спору, було зупинено.

16. Аргументом касаційної скарги також указано те, що ОСОБА_2 має право на це майно чи його частину, оскільки своєю працею та грошовим коштами брала участь у його створенні. Факт спільного проживання

ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства і єдиного бюджету з 1995 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заперечувався жодною стороною під час розгляду справи.

Доводи інших учасників справи

17. У відзиві на касаційну скаргу, представник ОСОБА_1 , заперечує проти доводів ОСОБА_2 та просить залишити ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

18. Інші учасники справи письмових заперечень щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

20. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

22. У травні 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23. 20 листопада 1999 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Суткова) в приміщенні Пятигірсткої сільської ради, актовий запис №11.

24. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок, загальною площею 250,3 кв.м, з надвірним будівлями по АДРЕСА_1 , що належав померлому

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності

від 13 грудня 2002 року, та на земельну ділянку, площею 8,4095 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області (державний акт на право власності на земельну ділянку від 30 серпня 2005 року).

25. Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця та як спадкоємець першої черги за законом подала 06 липня 2011 року до Тетіївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

26. 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Тетіївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Тетіївської державної нотаріальної контори від 23 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок відмовлено, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на вказане майно, а також неможливість встановити коло спадкоємців.

27. Інша дочка спадкодавця - ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги, проте, згідно висновків судів попередніх інстанцій у цій справі, спадщину не прийняла.

28. Як дружина спадкоємця ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом.

29. Разом з тим, рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року шлюб між нею та ОСОБА_5 , зареєстрований 20 листопада 1999 року, визнано недійсним, а актовий запис про шлюб від 20 листопада 1999 року анульовано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

30. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

31. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

32. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

33. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

34. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

35. Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання права власності на майно в порядку спадкування.

36. За змістом положень статей 1216, 1218, 1261, частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

37. Згідно частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

38. Звертаючись до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно в цілому після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом, позивач обґрунтовувала відсутність у ОСОБА_2 права на спадкування саме наведеним вище рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року про визнання укладеного між ОСОБА_2 та спадкодавцем шлюбу недійсним.

39. На підставі вказаного рішення апеляційного суду, суд першої інстанції встановив відсутність у ОСОБА_2 права на спадкування після смерті ОСОБА_5 та визнав за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, як за єдиним спадкоємцем за законом у зв`язку із втратою останньою правовстановлюючих документів на спадкове майно.

40. Вирішення спору щодо недійсності шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_5 , безпосередньо впливає на правильність визначення кола спадкоємців останнього та часток у спадщині, зокрема і права на спадкування ОСОБА_2 , а отже і розмір частки у спадщині, яка належить ОСОБА_1

41. Під час розгляду справи, як представник П`ятигорської сільської ради, так і ОСОБА_2 неодноразово наголошували на тому, що рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року оскаржується ОСОБА_2 у касаційному порядку та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження за поданою нею касаційною скаргою на вказане судове рішення.

42. Апеляційний суд відхилив аналогічні доводи ОСОБА_2 , посилаючись на те, що рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року набрало законної сили і є чинним.

43. Разом з тим, не надав жодної оцінки та не перевірив доводів ОСОБА_2 , що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року було зупинено виконання вказаного рішення апеляційного суду до закінчення касаційного провадження у справі.

44. У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, фактично поклав в основу вирішення спору судове рішення, яке переглядалось у касаційному порядку і виконання якого було зупинено відповідною ухвалою. Станом на момент апеляційного розгляду справи, що є предметом перегляду, справа за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року вже була призначена до судового розгляду ухвалою від 27 лютого 2017 року, що підтверджується відомостями Єдиного держаного реєстру судових рішень.

45. Крім того, згідно відомостей Єдиного держаного реєстру судових рішень, які є відкритими і загальнодоступними, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року скасовано із залишенням в силі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , недійсним і анулювання актового запису.

46. З наведеного вбачається, що передчасність висновків апеляційного суду призвела до неповноти встановлення обставин справи, зокрема, щодо кола спадкоємців, наявності чи відсутності прав на спадкування та розміру частки позивача у спадщині, оскільки висновки суду ґрунтувались на судовому рішенні, яке в подальшому було скасовано.

47. Крім того, апеляційним судом не надано оцінки тим обставинам, що під час розгляду справи ОСОБА_3 , яка є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 та, відповідно до статті 1261 ЦК України, відноситься до спадкоємців першої черги за законом посилалась на те, що фактично прийняла спадщину та постійно проживає у спадковому будинку, заперечувала проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно в цілому, а також вказувала на те, що звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

48. Апеляційний суд обмежився посиланням на те, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину, а тому не має права на спадкування після смерті батька, при цьому не перевірив усіх обставин, на які вона посилалась та не мотивував відповідні висновки з посиланням на оцінені докази.

49. Апеляційним судом не перевірено обставин щодо прийняття

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_5 , в тому числі на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України та не встановлено усіх обставин у справі, які необхідні для об`єктивного й справедливого вирішення справи й визначення правової долі спірного спадкового майна.

50. Також, апеляційним судом не перевірено та не надано оцінки правовим підставам позову, з якими позивач пов`язувала визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування і посилалась у позові, зокрема, на статтю 392 ЦК України, якою передбачено можливість визнання права власності на майно у зв`язку із втратою документа, який засвідчує право власності.

51. Апеляційний суд обмежився посиланням на встановлення судом першої інстанції факту втрати позивачем правовстановлюючих документів на спадкове майно, разом з тим, не надав жодної оцінки доводам ОСОБА_2 , що ці документи завжди знаходяться у неї і ніколи не були втрачені.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

52. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

53. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

54. Оскільки суд апеляційної інстанції не перевірив і не встановив фактичних обставин справи, зокрема щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , наявності у них права на спадкування, розміру часток у спадковому майні, оскаржуване судове рішення, в основу якого покладено скасоване в подальшому судове рішення, не може вважатись законним і обґрунтованим, а тому, в силу положень статті 411 ЦПК Українипідлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1.Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2 Ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська