ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер 379/896/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Таращанського районного суду Київської області, постановлену 7 серпня 2019 року в приміщенні суду суддею Потеряйко С.А.,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 7 серпня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та винести постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що вона звернулася до суду першої інстанції з вимого про видачу судового наказу про стягнення аліментів та вважає, що підсудність такої вимоги має бути визначена ст. 28 ЦПК України, за вибором позивача.

Зазначає, що нею з`ясовано фактичне місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану адресу він зазначав і у справі про розірвання між сторонами шлюбу. Вважає помилковим зазначення суду першої інстанції в своїй ухвалі висновок про відсутність відомостей про місце проживання боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 9 ст. 163 ЦІІК України отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частинами 4-9 ст. 164 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог вказаної статті судом 02.07.2019 року було зроблено відповідний запит для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_2 (ас. 9-11).

Згідно відповіді, наданої селищним головою смт Глевахи Васильківського району Київської області ОСОБА_3 31.07.2019 року, за інформацією картотеки відомості про громадянина ОСОБА_2 відсутні (ас. 12).

Інформація у наведеній вище довідці не містить відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, а тому суд був позбавлений можливості передати заяву за підсудністю.

Як вбачається, в ухвалі Таращанського районного суду Київської області від 7.08.2019, яка оскаржується ОСОБА_1 , судом зазначено, що на адресу суду надійшла відповідь Таращанської міської ради Київської області про те, що за даними картотеки відомості про громадяна ОСОБА_2 відсутні. Проте, запит судом першої інстанції надсилався на Виконавчий комітет Глевахівської селищної ради, за адресою: 08631, Київська область, Васильківський район, смт Глеваха, вул. Вокзальна, 26 (ас.11).

Враховуючи наявні розбіжності, апеляційний суд позбавлений можливості дійти висновку щодо законності ухвали суду першої інстанції.

З огляду на що, ухвала Таращанського районного суду Київської області від 7 серпня 2019 року підлягає скасуванню, а справа - направлення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 7 серпня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: