Справа № 544/976/19
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 вересня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О. О.,

за участі секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у липні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою, у якій просила встановити факт, що спадкодавець ОСОБА_2 являється рідною тіткою позивачу та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є її рідною тіткою. Після її смерті залишилася спадщина, а саме право на земельну частку (пай), площею 3,76 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки відсутні документи за якими можливо було б встановити родинні зв`язки спадкодавця з позивачем. Також перешкодою у спадкуванні є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В подальшому позивач звернулася до Державного архіву Полтавської області, проте відомості стосовно народження ОСОБА_2 в архіві не збереглися. При зверненні до Пирятинського відділу ДРАЦС з вимогою щодо видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , їй було відмовлено, оскільки у даний час, вказаний актовий запис не був поновлений. Окрім цього, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про народження її діда - ОСОБА_3 , свідоцтв про народження та укладення шлюбу ОСОБА_4 , сестри її діда, а також свідоцтва про народження та укладення шлюбу - ОСОБА_2 . Вказані обставини перешкоджають оформленню спадщини після смерті ОСОБА_2 , так як неможливо встановити їх родинні із заявником відносини. Окрім цього, перешкодою в оформленні спадщини є те, що позивач не прийняла спадщину у встановленому законом порядку. За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Інших спадкоємців до майна померлої немає. Строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений оскільки вона намагалася зібрати документи, щоб довести родинні зв`язки зі спадкодавцем, окрім цього, про існування вищевказаного спадкового майна їй стало відомо лише у червні 2018 року від родичів. Враховуючи вищевикладене, позивач просить встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є її рідною тіткою, а також визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, вимоги викладені у позовній заяві підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив листа, у якому просив слухати справу без участі представника. По суті позову зазначив, що Давидівська сільська рада не володіє достовірною інформацією, щодо народження та смерті ОСОБА_2 та її родинних відносин з ОСОБА_1 . Позовні вимоги не визнають.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено актовим записом № 28 (а.с. 23).

Відповідно до довідки Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на ім`я ОСОБА_2 виготовлявся сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрований у книзі 24 грудня 1996 року № 515 в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова (а.с. 9).

Згідно відповіді Державного архіву Полтавської області від 08 серпня 2018 року №04-13/705, у книгах реєстрації актових записів громадянського стану про народження по Давидівській сільській раді (нині Пирятинського району Полтавської області) за 1923 - 1924 pp., які надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, актових записів про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (1941 - 1943 pp.) нацистськими загарбниками. Книги реєстрації актових записів громадянського стану про одруження по Давидівській сільській раді за 1930 - 2018 pp., книги реєстрації актових записів громадянського стану населених пунктів Полтавської області за 1942 - 2018 pp. у державному архіві відсутні, у зв`язку з чим немає можливості виявити актові записи про шлюби, смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

На звернення позивача державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори повідомила, що на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкову справу не заведено. За поданими документами встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та покійною ОСОБА_2 немає можливості, так як документи, що підтверджують родинні відносини не збереглися, актові записи в Державному архіві Полтавської області відсутні. Окрім цього, відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно через їх втрату, що унеможливлює оформлення ОСОБА_1 своїх спадкових прав (а.с. 15).

Відповідно до довідки Давидівської сільської ради від 16 листопада 2018 року №1559, ОСОБА_2 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею та шість місяців потому за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 17).

Встановлено, що позивач є рідною дочкою ОСОБА_5 (а.с.7,16), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11). Батьком ОСОБА_5 був ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до актового запису про народження ОСОБА_2 її матір`ю записана ОСОБА_4 (а.с.22). Відсутність актового запису про шлюб та народження ОСОБА_4 та про народження ОСОБА_3 унеможливлює встановлення факту родинних відносин між ними, відповідно факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 .

Для нотаріального оформлення права власності на спадкове майно позивач звернулася до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_2 , визначивши, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її тіткою.

Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до набрання чинності ЦК 2003р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963р. й застосовуються норми ЦК 1963р.

Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ст. 529 та 530 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК України 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Отже відповідно до вказаних норм матеріального права позивач, навіть за умови встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_2 , не являється спадкоємицею майна померлої.

Таким чином, відповідно до ст. 529 та 530 ЦК України 1963 р., встановлення факту, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є тіткою ОСОБА_1 не породжує у останньої право на спадкування після її смерті. Отже, встановлення факту, що померла ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_1 , не є обставиною, за наявності якої позивач матиме право на спадкування майна після померлої.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Таким чином, установлення факту, що померла ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_6 , в даному випадку, не є фактом, що має юридичне значення, так як від його встановлення не залежить виникнення у заявника права на спадкування майна після померлої ОСОБА_2 .

За таких обставин у задоволенні вимог позивача про встановлення факту родинних відносин слід відмовити з указаних вище підстав.

З цих підстав також не підлягають також задоволенню вимоги позивача про встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст..550 ЦК УРСР в редл.1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування » №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови..

Вищевказані позивачем причини, на думку суду, не пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для позивача на вчинення дій для подання заяви про прийняття спадщини та не можуть бути визнані судом поважними для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладені обставини справи, а також той факт, що позивач не є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 згідно закону, що був чиним на момент відкриття спадщини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 за необґрунтованістю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.4-6, 76, 81, 263, 265, 315, 352 ЦПК України, с у д

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - О. О. Сайко