Провадження № 2/686/3455/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллфін" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вказавши, що 02.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веллфін" та ОСОБА_2 було укладено Договір позики №27864 в електронній формі. За умовами п.1.1 укладеного Договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктами 1.3, 1.4 Договору позики встановлено, що позика надається строком на 14 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між позичальником і позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п.1.4 Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1200 грн., що підтверджується повідомленням від 03.04.2019 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору доручення №ФБ211/11 від 18.11.2015 року.

Позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Згідно п.1.5 Договору позики, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2 цього Договору; - 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.1.1, 1.5 Договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12.04.2019 року становить 50724,40 грн., з яких: 1200 грн. - основний борг; 24786,40 грн. - заборгованість по відсотках.

Реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України, ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 50724,40 грн., а також 1921 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 1200 грн. основної позики та відсотків згідно договору в сумі 326,40грн., суду пояснив, що дійсно отримав кредит в розмірі 1200 грн., погодився з умовами позики, однак своєчасно не повернув, так як втратив роботу.

Судом встановлено, що 02.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛФІН» та ОСОБА_2 було укладено договір позики №27864 в електронному вигляді, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком 14 днів зі сплатою процентів за користування позикою: - 1,9 % від суми позики, але не менше 30 грн. за перший день користування позикою; - 1,9 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2 цього Договору; -3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.1.1 укладеного Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою зазначені у п.1.5 цього Договору.

Пунктами 1.3, 1.4 Договору позики встановлено, що позика надається строком на 14 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між позичальником і позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п.1.4 Договору позики на картковий рахунок відповідача 02.04.2016 року була перерахована сума позики в розмірі 1200 грн., що підтверджується повідомленням від 03.04.2019 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору доручення №ФБ211/11 від 18.11.2015 року.

Вказані обставини підтверджуються: Договором №27864 від 02.04.2016 року про надання позики; повідомленням від 03.04.2019 року.

Відповідно до п.7.1 Договору позики № 27864 від 02.04.2016 року, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТзОВ «ВЕЛЛФІН» регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам.

Згідно п.п.4.1,4.2 Правил, заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Згідно п.6.3 Правил, у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню Заявник отримує електронну копію договору позики.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідач в судовому засіданні визнав факт укладення Договору та отримання позики.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України..

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.1.3. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.04.2019 року становить - 50724,40 грн., з яких: 1200 грн. - тіло боргу; 24738 грн. - відсотки; 24786,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №27864 від 02.04.2016 року станом на 12.04.2019 року в сумі 50724,40 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 1921 грн., що підтверджені відповідними платіжними дорученнями.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст.526,599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування»,Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (код ЄРПОУ 39952398, адреса: 03601, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) заборгованість за договором позики від 02.04.2016 року в сумі 50724,40грн. та судовий збір в сумі 1921 грн., а всього 52645,40грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду - 23.09.2019 року.

Суддя: