Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3523/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 59 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/3523/18 за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування шкоди, заподіяної державним виконавцем, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року, постановлене під головуванням судді Заполовської Т.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила застосувати наслідки недійсного правочину, укладеного за результатами проведених 17 грудня 2012 року прилюдних торгів, у вигляді реституції в частині виплачених нею коштів у розмірі 26767 грн. 80 коп., стягнувши. з відділу ДВС вказану суму на її користь, а також відсотки за користування чужими коштами у розмірі 2409 грн. 10 коп., та інфляційні втрати у розмірі 8217 грн. 80 коп. Також, просила стягнути з держави Україна в особі ГУ ДКС України у Житомирській області 884790 грн., в рахунок відшкодування шкоди, а саме: 149 500 грн. упущеної вигоди та 224 000 грн. та 511 290,00 грн. штрафних санкцій та пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відділом ДВС у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1537 від 23 січня 2012 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 55416 грн. 53 коп. було передано для для реалізації шляхом проведення прилюдних торгів належне боржнику нерухоме майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що згідно з протоколом проведення прилюдних торгів від 17 грудня 2012 року вона визнана переможцем цих торгів, у зв`язку з чим внесла на рахунок відділу ДВС за купівлю зазначеного майна 26767 грн. 80 коп. та отримала свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок і зареєструвала своє право власності.

25 вересня 2014 року вона уклала нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку та отримала аванс від покупця у розмірі 74500 грн.

Проте, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17 грудня 2012 року, та свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на її ім`я.

Також позивач вказує, що причиною визнання недійсними прилюдних торгів стало те, що державний виконавець неналежно виконував свої обов`язки і порушив вимоги закону при проведенні зазначених виконавчих дій. Такими неправомірними діями державного виконавця їй завдано шкоди, яка складається з упущеної вигоди у вигляді неотримання коштів від реалізації придбаного майна у розмірі 149500 грн., та збитків у виді штрафних санкцій, передбачених попереднім договором, у розмірі 224000 грн. і пені у розмірі 511290 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області №285/4771/14-ц від 24 вересня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17 грудня 2012 року з реалізації арештованого майна - житлового будинку, загальною площею 42,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14 березня 2014 року на вказаний житловий будинок, яке видане на її ім`я.

Суд залишив поза увагою ту обставину, що підставою для визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, стало недодержання державним виконавцем і Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» під час проведення прилюдних торгів норм чинного законодавства.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив, що її витрати за попереднім договором купівлі-продажу будинку від 25 вересня 2014 року не можна трактувати як збитки у розумінні ст.22 ЦК України.

Кошти за придбане майно були перераховані нею на рахунок відділу ДВС, відтак вважає безпідставним твердження суду щодо того, що орган ДВС не є продавцем за даною угодою, оскільки безпосереднім отримувачем зазначених коштів був стягувач у виконавчому провадженні - ОСОБА_3

В судовому засіданні представник Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС не визнала доводи апеляційної скарги.

На думку третьої особи - ОСОБА_3 , апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки саме орган ДВС, який проводив прилюдні торги та порушив вимоги законодавства при їх проведенні, зобов`язаний відшкодувати переможцю торгів кошти, які були внесені за придбане нерухоме майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що під час виконання виконавчого листа № 2-1537, виданого 23 січня 2012 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 55416,53 грн., проведено реалізацію майна боржника, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів.

Прилюдні торги проведені філією 06 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» за дорученням Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

17 грудня 2012 року ОСОБА_1 придбала вказане арештоване нерухоме майно за ціною 26467,80 грн.

Від ОСОБА_1 на рахунок відділу ДВС 21 грудня 2012 року надійшло 22779 грн. 40 коп.

Спеціалізована організація ПП «Нива-В.Ш.» отримала винагороду у розмірі 3988 грн. 40 коп. та суму гарантійного внеску у розмірі 3899 грн. (а.с. 8).

14 березня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Проте, рішенням Апеляційного суду Житомирської області №285/4771/14-ц від 24 вересня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17 грудня 2012 року з реалізації арештованого майна - житлового будинку, загальною площею 42,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Цим же рішенням визнане недійсним свідоцтво про право власності на даний житловий будинок, видане 14 березня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

У вказаному рішенні суду апеляційної інстанції та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 грудня 2015 року у справі №285/4771/14-ц зазначено, що оспорювані прилюдні торги проведені державним виконавцем та ПП «Нива-В.Ш.» з порушенням норм чинного законодавства, а саме: будинок був відчужений без господарських будівель та були відсутні підстави для проведення третіх прилюдних торгів (а.с. 14-15).

Матеріали справи свідчать, що 25 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 за ціною 149500 грн. (а.с. 27-28).

З метою підтвердження наміру придбати вказаний житловий будинок ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 74500 грн. авансу.

Пунктом 13 зазначеного попереднього договору купівлі-продажу визначено, що у разі, якщо з вини продавця ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будинку не буде укладений до 25 грудня 2015 року, то вона зобов`язується повернути аванс у розмірі 74500 грн. та сплатити штраф у розмірі авансу - 74 500 грн.

Пунктом 18 договору також передбачено, що у разі позбавлення продавця права власності на об`єкт нерухомості за рішенням суду сплачується штраф у розмірі 149500 грн., а у випадку накладення заборони на відчуження об`єкту нерухомості продавцем стягується пеня у розмірі 1 відсотку від ціни позову за кожен день періоду дії заборони.

В свою чергу, позивачем долучено копію розписки ОСОБА_4 , про отримання ним від ОСОБА_1 за попереднім договором купівлі-продажу від 25 вересня 2014 року авансу у розмірі 74500 грн.; штрафу у розмірі 224000 грн. та 511290 грн. пені за період з 21 січня 2015 року по 28 грудня 2015 року (а.с. 31).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача, понесені нею за придбання нерухомого майна, не підлягають поверненню останній, оскільки орган ДВС не є стороною правочину з реалізації арештованого майна. Суд також вказав, що витрати за попереднім договором купівлі-продажу будинку від 25 вересня 2014 року не можна трактувати як збитки у розумінні ст.22 ЦК України, так-як позивачем не доведено факту неправомірних дій посадових осіб виконавчої служби та прямого причинного зв`язку між визнанням недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та понесеними нею витратами за попереднім договором купівлі-продажу

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

За правилами ч.ч.1,2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як визначено ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою, третьою та шостою статті 203 ЦК України ( частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець ( ст.655 ЦК Украни).

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України " Про виконавче провадження". При цьому, умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також порядок розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України " Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно з пунктами 1.2 ,3.1, 3.2 Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладений відповідний договір.

Орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Отже, зміст зазначених норм свідчить про те, що спеціалізована організація під час проведення прилюдних торгів лише надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів та діє за дорученням органу державної виконавчої служби й реалізує дане майно від його імені.

Таким чином, в даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє орган ДВС статусу продавця у спірних правовідносинах.

Дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину. У разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції.

Враховуючи вищезазначене, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачені нею на рахунок ВДВС за придбане майно кошти у розмірі 22779 грн. 40 коп.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що неправомірними діями державного виконавця під час підготовки та проведення прилюдних торгів їй спричинена матеріальна шкода, яка повинна бути відшкодована на підставі ст.ст.1166,1173 ЦК України.

Обраховуючи розмір завданої шкоди, позивач застосувала положення ст.625 ЦК України, яка застосовується виключно у разі порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що вимоги про стягнення на користь позивача 3 % річних та інфляційних нарахувань не підлягають до задоволення.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з держави Україна на користь ОСОБА_1 884790 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки зазначені кошти не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України.

З огляду на вищезазначене, рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування наслідків недійсності правочину слід скасувати ту хвалити в цій частині нове рішення,- про стягнення із Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 22779 грн. 40 коп., сплачених нею за придбаний житловий будинок згідно з актом державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 26 грудня 2012 року, шляхом списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області коштів з рахунку державної виконавчої служби, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування наслідків недійсного правочину скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 22779 грн. 40 коп., сплачені за придбаний житловий будинок згідно з актом державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 26 грудня 2012 року, шляхом списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області коштів з рахунку державної виконавчої служби, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягнути з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 569 грн. 47 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 30 вересня 2019 року.