ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/4958/19

провадження № 22-ц/4809/1350/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Авраменко Т.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Шевченко І.М. від 03 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання протиправним та скасування запису про проведену державну реєстрації права власності,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 одночасно із зазначеною позовною заявою подала до суду заяву про забезпечення позову, яку мотивувала тим, що у зв`язку з незаконними і протиправними діями державного реєстратора вона була позбавлена права власності на квартиру АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 власник спірної квартири Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» чинити їй перешкоди у доступі до квартири та належного їй майна, яке там зберігається, тому її на думку спірна квартира може бути відчужена товариством у будь-якій час, що зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З цих підстав ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,33 кв.м., житлова площа 34,99 кв.м. та заборони акредитованим суб`єктам, які виконують функції державних реєстраторів прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаної квартири.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2019 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції послався на наявність для цього відповідних підстав, зокрема на реальну неможливість або утруднення виконання рішення суду при задоволенні позову в разі відчуження спірної квартири АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 від позивача до ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі рішення державного реєстратора.

Отже, викладені у заяві обставини, ураховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, аналізуючи заперечення відповідача, суд апеляційної інстанції не встановив об`єктивних підстав вважати, що таке забезпечення порушує права відповідача.

Зокрема, посилання на вже існуючий арешт щодо спірного майна, вчинений в іншій цивільній справі з метою забезпечення позову, є безпідставним, оскільки чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень на забезпечення позову щодо майна, на яке вже існує таке забезпечення в іншій справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.09.2019 року.

Головуючий:

Судді: