Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 200/18763/18

провадження № 61-12005св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро,

відповідач - Дніпровська міська рада,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу заступника військового прокурора Південного регіону України на ухвалу Дніпровського апеляційного суду у складі судді Городничої В. С.

від 17 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання рішення недійсним.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 25 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки він підвідомчий судам господарської юрисдикції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України на ухвалу суду першої інстанції повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважав, що заявник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, а тому дійшов висновку про те, що така ухвала оскарженню не підлягає, оскільки заявник оскаржує її з підстав підвідомчості спору, що нормами ЦПК України не передбачено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року, заступник військового прокурора Південного регіону України просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції із направленням справи до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що прокуратурою була оскаржена ухвала не про відкриття провадження, як помилково вважав суд, а ухвала про відмову у відкритті провадження у справі, яка відповідно до статті 353 ЦПК України підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 29 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, до якого входить також ухвала про відмову у відкритті провадження у справі (пункт 7 частини першої цієї статті).

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає апеляційному оскарженню, однак повертаючи апеляційну скаргу апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув, помилково вважав, що предметом оскарження є ухвала про відкриття провадження.

Одна, ні матеріали справи, ні відкритті джерела Єдиного державного реєстру судових рішень не містять даних, що у цій справі суд першої інстанції постановляв ухвалу про відкриття провадження у справі 25 лютого 2019 року, натомість цього числа постановлена ухвала про відмову у відкритті провадження у справі (а. с. 44).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 17 квітня 2019 року про повернення апеляційної скарги допустив порушення норм процесуального права, оскільки дійшов помилкового висновку про неможливість оскарження у апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника військового прокурора Південного регіону України задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року скасувати, а справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович