ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1233/19 Справа № 200/7261/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Яковлев Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Соболь А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року про зупинення провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 20 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 грудня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду. Просив суд роз`яснити рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 20 березня 2013 року ухвалене у справі № 200/7261/13 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди (а.с.128).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 20 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди - зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням ухваленим за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7261/13 (а.с. 133).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та роз`яснити рішення суду від 20.03.2013 року (а.с.137).

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 20 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с.82-86).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 20 березня 2013 року - залишено без змін (а.с.115-121).

Згідно інформації, наявної на інтернет ресурсі «Судова влада України» (https://court.gov.ua/fair/), 13 грудня 2017 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ надійшла заява ОСОБА_1 (провадження № 2-др/200/27/17) про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7261/13 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка передана судді Женеско Е. В. для розгляду.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ знаходиться заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7261/13, тому розгляд заяви про роз`яснення рішення у цій справі до ухвалення додаткового рішення не відповідає положенням ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Аналогічна позиція міститься у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», де зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку встановленому п. 6 ч.1 ст..251 ЦПК України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, судовою колегією не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної заяви про роз`яснення рішення суду до ухвалення додаткового рішення.

Перебування в суді заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7261/13 не може бути підставою для зупинення провадження по даній цивільній справі.

Законні підстави для зупинення провадження відсутні.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, це відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, дає підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, заява про роз`яснення судового рішення розглядається у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Таким чином, апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо роз`яснення рішення суду першої інстанції, а тому заявлені вимоги щодо роз`яснення рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 20 березня 2013 року задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: