Справа № 694/889/19
провадження № 2/694/431/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.09.2019 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

за участі секретаря судового засідання Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 та в подальшому стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня подання даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням суду від 23.09.2008 р. відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 29.08.2008 року і до повноліття дитини. В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що відповідач також сплачує аліменти на неповнолітнього сина від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як відповідач працює електромонтером в ПАТ «Черкасиобленерго», аліменти щомісячно відраховувались із його заробітної плати, але з квітня 2019 року по даний час відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку тільки на їх сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату аліментів на сина від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 припинено в зв`язку з досягненням останнім повноліття. Тому з припиненням виплат аліментів у відповідача змінився (покращився) майновий стан, так як сплачує аліменти тільки на утримання однієї дитини ОСОБА_3 , не бере участі у додаткових витратах на дитину, його вихованні, оздоровленні. Крім того, на теперішній час істотно погіршився матеріальний стан позивача, що обумовлено збільшенням витрат на задоволення потреб дитини, у той час як суттєво збільшився рівень прожиткового мінімуму для дитини, зросли потреби дитини. Крім того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила суд збільшити розмір аліментів, визначений судом, судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи покласти на відповідача.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2019 року позовну заяву провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не з`явились. Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі з 17.06.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що відділом РАЦС Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 12.05.2009 року, актовий запис №44 (а.с. 6,9).

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження, копію якого додано до матеріалів справи /а.с.7/.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.09.2008 р. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 29.08.2008 р. і до повноліття дитини. Ухвалюючи таке рішення та визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, що згідно постанови Звенигородського районного суду від 22.06.2001 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до повноліття дитини, але не менше як Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно /а.с.8/.

Таким чином суд вважає доведеним обов`язок відповідача по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття, що встановлено відповідним судовим рішенням.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 07.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис №119. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини « ОСОБА_10 » /а.с.10/.

Син сторін по даній справі ОСОБА_5 проживає з матір`ю в АДРЕСА_1 , знаходиться на її утриманні /а.с.11/.

Старший син відповідача від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття, внаслідок чого відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання, розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після досягнення ОСОБА_4 повноліття складає 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 працює у ПАТ «Черкасиобленерго», займає посаду - електромонтер з ремонту повітряних ліній електропередачі 5 розряду, загальна сума доходу за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року без урахування аліментів становить 57 138,28 грн., що підтверджується довідкою про доходи /а.с.12/.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді кухаря в закладі дошкільної освіти ясла-садку №7 «Червоненька кіточка» Звенигородської районної ради Черкаської області /а.с.13/. Загальна сума доходу за період: листопад 2018 року - квітень 2019 року становить 25 198,96 грн. /а.с.14/.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення

або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13 та підтримана постановою Верховного Суду від 12.09.2018р. у справі №459/2181/17.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі у розмірі 1/6 частини з усіх видів (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 29.08.2008 року і до повноліття дитини, у відповідача закінчився обов"язок сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв"язку з досягненням ним повноліття.

Крім того, цілком обґрунтованими є доводи позивача про те, що розмір стягуваних аліментів є недостанім для задоволення потреб дитини та забезпечення її гармонійного розвитку.

Отже підставами для зміни розміру та способу стягнення аліментів є погіршення майнового стану позивача (обумовлено збільшенням витрат на утримання дитини), поліпшення майнового стану відповідача (у відповідача фактично змінився матеріальний стан, з огляду на зменшення розміру аліментів, що стягуються на одну дитину) та збільшення матеріальних потреб дитини внаслідок істотних змін фінансово-економічного стану в державі (істотне збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), що відповідно до ч.З ст.181. ч.І ст.192 СК є підставою для зміни розміру стягнення аліментів.

Оцінивши обставини справи суд приходить до висновку, що з огляду на принцип паритетності побудови сімейних відносин (ч.2 ст.1 СК) та зміст засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК), відповідач зобов`язаний надавати своїй дитині матеріальну допомогу у вигляді аліментних платежів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, що є належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дитини та виконанням батьківського обов`язку за рахунок якого існуватиме справедливий баланс забезпечення інтересів дитини та недопущення надмірного обмеження прав та законних інтересів відповідача.

При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навів обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин справи.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів з відповідача підлягає зміні з 1/6 частини з усіх видів (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, на 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню в зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня подання даної заяви до суду, як зазначає позивач.

Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст..5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі вищевикладеного те керуючись ст. ст.180-183,184,192 СК України,ЗУ «Про охорону

дитинства», ЗУ «Про прожитковий мінімум», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст.12,13, 81-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.09.2008 року по справі № 2-558/2008 і в подальшому стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , працюючого у ПАТ «Черкасиобленерго», займає посаду - електромонтер з ремонту повітряних ліній електропередачі 5 розряду, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданого згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2008 року по справі № 2-558/2008 з часу вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Т.В.Гончаренко