печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

18 липня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Український зональний науково - дослідний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Український зональний науково - дослідний інститут по цивільному будівництву» звернулося до суду з позовом та урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги, а також орендну плату за період з 01 січня 2015 року по 05 грудня 2018 року, що складається з основного боргу у розмірі 24 945,89 грн., втрат від інфляційних процесів в сумі 2 045,93 грн. та 3 % річних у розмірі 431,00 грн., що становить 27 422,82 грн. мотивуючи невиконанням договірних зобов`язань.

Також позивач просить зняти з реєстраційного обліку відповідача, мотивуючи це тим, що остання виселилась проте не знялась з реєстраційного обліку в орендованому житлы за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 23 грудня 2016 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якого ЦПК України викладено у новій редакції.

На підставі норми п. 9 ч. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу від 15 грудня 2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

07 грудня 2018 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, а від відповідача відзиву, заяв або клопотань не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будучи належним чином повідомленими сторони в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в заочному порядку за його відсутності, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а тому дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 04 січня 2016 року між ними укладено договір найму (оренди) житла № Гурт-38в/2016, яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування (найм) приміщення для проживання, зокрема, кімнату № 38-В, загальною площею 21,52 кв.м. на 5 поверсі гуртожитку для аспірантів ПАТ «Київзнідіеп», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3.1 укладеного між сторонами договору найму плата за оренду є договірною та складає 70 грн. з 1 кв.м., а відповідно до п. 3.3 цього договору відповідач зобов`язалась своєчасно, сплачувати 7 днів після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа кожного місяця, вносити плату за житло в сумі, яка складає (21,52 кв.м. х 70 грн.) 1506,40 грн. на місяць.

За розрахунками позивача, угода про відшкодування витрат на комунальні послуги, угода про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які є невід`ємною частиною договору оренди відповідачем не виконуються, а тому за період з 01 січня 2015 року по 05 грудня 2018 року за нею утворилась заборгованість, що становить 27 422,82 грн. та складається з основного боргу у розмірі 24 945,89 грн., втрат від інфляційних процесів в сумі 2 045,93 грн. та 3 % річних у розмірі 431,00 грн.

10 серпня 2018 року відповідачу вручено акт звірки взаємних розрахунків за договорами оренди та сплати комунальних платежів.

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, що передбачає ч. 1 ст. 810 ЦК України.

У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що передбачає ч. 1 ст. 626 ЦК України.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, що встановлює ч. 1 ст. 759 ЦК України.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем взяті на себе договірні зобов`язання виконанні не були, у позивача виникає право вимоги на стягнення заборгованості, що становить 27 422,82 грн. та складається з основного боргу у розмірі 24 945,89 грн., втрат від інфляційних процесів в сумі 2 045,93 грн. та 3 % річних у розмірі 431,00 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню позов в частині зняття з реєстрації місця проживання відповідача, причиною чого є наступне.

За змістом норм ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Поряд із цим, відомостями наданими адресно-довідковим підрозділом Головного управління Державної міграційної служби, управління Державної міграційної служби в місті Києві підтверджено, що ОСОБА_1 06 травня 2016 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Отже, з огляду на наведені положення законодавства та враховуючи зазначені обставини, а також те, що спір, переданий позивачем на вирішення суду в частині позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, є приватно-правовим (виник у позивача не з відповідним державним органом у сфері реєстрації фізичних осіб з приводу невиконання останнім законних вимог позивача щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання), суд приходить до висновку, що заявлена вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача є надмірним і зайвим способом захисту прав, а задоволення судом такої вимоги буде фактичним перебиранням судом на себе дискреційних повноважень вказаного органу, що не тільки не передбачено діючим законодавством, а й суперечить йому, а отже є неможливим.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості та відмову в частині вимог щодо зняття з реєстраційного обліку.

За правилами ст. 141 ЦПК України слід розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 689,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Український зональний науково - дослідний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Український зональний науково - дослідний інститут по цивільному будівництву» (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ) заборгованість у розмірі 27 422,82 грн. та судовий збір в сумі 689,00 грн.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець