Провадження 2/127/2615/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що позивач із відповідачем від шлюбу, який розірвано, мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_4 , яка є студенткою першого курсу денної форми навчання Донецького Національного університету імені Василя Стуса і самостійного доходу не має. Позивач зазначила, що повністю утримує доньку і надає їй посильну матеріальну допомогу, але сама не в змозі оплачувати її потреби в навчанні належним чином та утримувати доньку, забезпечувати її необхідним лікуванням. Відповідач має постійний дохід, рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, аліменти нікому не сплачує і в шлюбі не перебуває, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_5 в період її навчання.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від щомісячного заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду.

Ухвалою суду від 19.07.2019 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 і запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

Відповідачем 12.08.2019 подано пояснення із зазначенням клопотання про продовження строку, встановленого судом, для подання відзиву та доказів.

Ухвалою суду від 21.08.2019 було задоволено клопотання ОСОБА_2 про продовження процесуального строку, встановленого судом та продовжено відповідачу строк для подання відзиву і доказів по справі до 27.08.2019 .

У строк, встановлений ухвалою суду від 21.08.2019, від відповідача судом було отримано відзив на позовну заяву. Однак, до даного відзиву у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України відповідачем не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачці та третій особі. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Водночас, прийняття даного відзиву до розгляду судом без ознайомлення із його змістом позивача і третьої особи, суд вважає порушенням їх права на надання відповіді на відзив на письмового пояснення відповідно. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому, враховуючи вищевикладене та положення ч. 2 ст. 43 і ч. 1 ст. 44 ЦПК України, суд не приймає відзив до розгляду.

Крім того, докази, подані відповідачем разом із відзивом, суд не приймає до уваги, враховуючи положення ч. 9 ст. 83 ЦПК України.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , у строк встановлений судом, письмові пояснення на позов не надано.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2015, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07.08.1999, розірвано. (а.с. 5)

Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 21.07.2001 міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 3377. (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 263/6.6.0-44 від 18.06.2019, виданої Донецьким Національним університетом імені Василя Стуса, ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання; державна форма навчання; термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2022. (а.с. 8)

Згідно із довідкою № 64, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Чайка-Чехова» 02.07.2019, ОСОБА_1 проживає разом із донькою ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с. 9)

Згідно із рішення ОЛКК № 326 від 06.07.2017, ОСОБА_3 рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном до 18 років (до 19.06.2019). (а.с. 10)

08.08.2017 ОСОБА_3 ДСП ВМР УСЗН видано посвідчення про призначення державної соціальної допомоги. (а.с. 11)

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Оскільки повнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , остання правомірно звернулася до суду із даним позовом.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви , а відповідач - разом з поданням відзиву.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі, в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 19.07.2019 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, а також докази, надані разом з позовом.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є повнолітньою особою, навчається в Донецькому Національному університеті імені Василя Стуса на першому курсі денної форми навчання за державним замовленням з 01.09.2018 до 30.06.2022.

При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що він є працездатною особою.

Також, при визначені розміру аліментів судом враховано матеріальне становище повнолітньої особи.

Згідно із медичними документами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_3 страждає на двобічний диспластичний коксартроз з помірним порушенням функцій ходи; лівобічний грудо-поперековий сколіоз I групи; остеохондроз грудо-поперекового відділу хребта; двобічну плоскостопість I ст., у зв`язку із чим їй була призначена державна соціальна допомога до 18 років (до 19.06.2019).

Однак, судом враховано, що переогляд на МСЕК мав відбутися до 19.05.2019. На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку, згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Доказів того, що ОСОБА_3 по досягненню 18-річного віку визнана особою з інвалідністю з дитинства і їй продовжена виплата допомоги, суду не надано.

Доказів того, що ОСОБА_3 не отримує стипендію або отримує її, суду не надано.

Докази, надані відповідачем, судом не прийнято до уваги, враховуючи положення ч. 9 ст. 83 ЦПК України.

Судом не встановлено неможливості відповідачем надавати своїй повнолітній дочці матеріальну допомогу, якої вона потребує у зв`язку із продовженням навчання.

Приймаючи до уваги ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, судом прийнято до уваги можливість й матері надавати утримання своїй повнолітній дочці.

Відповідно до положень СК України, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає повнолітня донька, на утримання якої вона просить стягнути аліменти з відповідача, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька.

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу надавати своїй повнолітній дочці, якої вона потребує у зв`язку із продовженням навчання, однак не в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка застосовуються в даному випадку на підставі ч. 1 ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього доньки в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, судом не встановлено.

Положеннями ст. 199 СК України чітко визначено, що аліменти на повнолітню особу, яка потребує матеріальної допомоги, стягуються виключно у зв`язку із навчанням, право на які припиняється у разі припинення навчання. Якщо навчання припиняється після досягнення особою двадцяти трьох років, то право на аліменти припиняється із досягненням цією особою двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що термін навчання ОСОБА_3 становить до 30.06.2022. Таким чином, в даному випадку, аліменти можуть стягуватися лише до 30.06.2022.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України, враховуючи положення ч. 1 ст. 201 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Враховуючи те, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а також положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 182, ч. 1 ст. 191, ст.ст. 199-201 СК України, ст.ст. 12, 15 ЦК України, ст.ст. 12-13, 43-44, 89, ч. 1 ст. 76, ч. 1 і ч. 2 ст. 77, ч. 1 ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 83, ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141, 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 09.07.2019 до 30.06.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено 26.09.2019.

Суддя: