Справа №751/5561/18
Провадження №2/751/1078/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

при секретарі Сащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

без участі учасників справи,

І. Стислий виклад позиції позивача і заперечень відповідача.

14.08.2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 18 432,31 гривень заборгованості по кредитному договору № б/н від 25.03.2008 року та судових витрат в розмірі 1762,00 гривень, мотивуючи свої вимоги наступним:

Відповідно до заяви № б/н від 25.03.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання вказаної заяви є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві.

При укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно умов договору, тому станом на 03.07.2018 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить 18432,31 гривень, з яких: тіло кредиту - 3775,35 гривень, нараховані відсотки за користування кредитом - 2074,35 гривень, нарахована пеня - 11466,79 гривень, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 гривень, штраф (процентна складова) - 865,82 гривень, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Відповідач подала заяву про перегляд заочного рішення (а.с.63-68), в якій вказує, що із позовної заяви банку вбачається, що договір діяв на протязі 12 місяців з моменту його підписання, тобто строк кредитування діяв з 25.03.2008 року по 24.03.2009 року. В подальшому цей договір не продовжувався. Відповідно банк не мав права нараховувати проценти та штрафні санкції (неустойку) після 24.03.2009 року. Крім того, Умовами і правилами надання банківських послуг (пункт 1.1.7.12) визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін, однак подальше продовження дії договору Умовами і правилами надання банківських послуг не передбачено та з відповідачем не погоджено. Отже виходячи з тих правовідносин, що випливають з кредитного договору, лімітом кредитування можливо скористатися тільки за наявності діючої кредитної картки. Тобто при укладенні кредитного договору 25.03.2008 року мав бути встановлений строк дії кредитної картки. В матеріалах справи відсутні докази дії картки. Картка пізніше не перевипускалася, а відповідно кредитний договір не продовжувався. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому стягнення судом одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення сплати відсотків, не відповідає вимогам закону, а тому рішення суду в цій частині не можна визнати законним і обґрунтованим. Зазначила, що банк не мав права збільшувати процентну ставку, яка була визначена сторонами під час укладення договору. Просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності (а.с.104-106), в якій просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сторони визначили, що договір діє на протязі 24 місяців, тобто до 24.03.2009 року, банк звернувся до суду з позовом тільки 14.08.2018 року, тобто поза межами позовної давності.

Представником позивача АТ КБ «Приватбанк» подано письмові пояснення (а.с.108-114), та відповідь на заяву про застосування позовної давності (а.с.155-158), в яких вказують, що обставини, на які відповідач посилається в своїх запереченнях не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.08.2018 року провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.42-43).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.09.2018 року задоволено, заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.09.2018 року скасовано (а.с.78-79).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, у матеріалах справи є клопотання, в якому просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач і його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнають та просять в задоволенні відмовити у повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

25.03.2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (а.с.29-33) і ОСОБА_1 укладено заяву згідно з умовами якої ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, базова процентна ставка за кредитом 3.00 % на місяць на залишок заборгованості, термін дії картки не обумовлений (а.с.10).

25.03.2008 року ОСОБА_1 в односторонньому порядку підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 25.03.2008 року (а.с.11).

ОСОБА_2 надавались у користування кредитні картки № НОМЕР_1 строк дії якої сплив 31.03.2012 року, № НОМЕР_2 строк дії якої сплив 31.12.2015 року, № НОМЕР_3 строк дії якої сплив 31.10.2017 року, № НОМЕР_4 строк дії якої сплив 31.01.2018 року, № НОМЕР_5 строк дії якої сплив 28.02.2019 року (а.с.91).

До позовної заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Привал надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Станом на 03.07.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» нарахував заборгованість ОСОБА_1 в сумі 18 432,31 гривень, з яких: тіло кредиту - 3775,35 гривень, нараховані відсотки за користування кредитом - 2074,35 гривень, нарахована пеня - 11466,79 гривень, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 гривень, штраф (процентна складова) - 865,82 гривень (а.с.5-9).

ІV. Зміст спірних правовідносин та норми права які застосовані судом, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (далі - Кодекс) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Кодексу).

Згідно із частиною першою статті 633 Кодексу публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 Кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як у заяві, так і в підписаній довідці (а.с.10,11) відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути нараховані відсотки, пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідачку, яка при цьому погодилася з ними, підписуючи Заяву.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У заяві відповідачки від 25.03.2008 року (а.с.10) і довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 25.03.2008 року (а.с.11) була зазначена процентна ставка - 3.00 % на місяць на залишок заборгованості, але в розділах «% ставка (поточна заборгованість)», «% ставка (прострочена заборгованість)», «процентна ставка» представленого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-9) вказана інша ніж процентна ставка - 3.00 % на місяць на залишок заборгованості.

При наданні позивачем відповідачу карток № НОМЕР_2 строк дії якої сплив 31.12.2015 року, № НОМЕР_3 строк дії якої сплив 31.10.2017 року, № НОМЕР_4 строк дії якої сплив 31.01.2018 року, № НОМЕР_5 (а.с.91) розмір відсотків не обумовлювався, а посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг при визначенні розміру відсотків не є домовленістю сторін про їх розмір та порядок сплати.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та їх розмір, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в сумі 2074 грн. 35 коп., пені в сумі 11466 грн. 79 коп., а також штрафів в сумі 1115 грн. 82 коп..

Але, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума непогашеного тіла кредиту за кредитним договором від 25.03.2008 року в розмірі 3775 грн. 35 коп.

Стосовно пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого заявлено відповідачем та представником відповідача (а.с. 63-68, 104-106), суд зазначає наступне, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останнє погашення заборгованості ОСОБА_1 здійснила 18.08.2017 року, позивач звернувся до суду з позовом 14.08.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності, тому вимога про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ((3775 грн. 35 коп. / 18432 грн. 31 коп. ) х 1762 =360 грн. 86 коп.).

Керуючись ст.ст.76 - 80, 141, 259, 263-266, 273 ЦПК України, ст. ст. 3, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.03.2008 року в сумі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 35 копійок.

В задоволенні решти вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - 360 (триста шістдесят) гривень 86 копійок судового збору.

Учасник справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, , рахунок № НОМЕР_6 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Повний текст судового рішення виготовлено 19.09.2019 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова