УХВАЛА

про поновлення та продовження процесуального строку

"24" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання відзиву,-

у с т а н о в и в :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про задоволення поданої відповідачем заяви про поновлення процесуального строку на подання відзиву та доданих до нього доказів.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 04.02.2019 р. відповідачу ОСОБА_1 вказано у строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду подати відзив на позов. Цей строк, який наданий судом у максимально найкоротший термін з можливого на підготовку відзиву, було пропущено з поважних причин. Відповідач зазначає, що підготовчі судові засідання призначені на 01.03.2019 р. та на 15.04.2019 р. були відкладені, відповідно, через хворобу дитини відповідача та зайнятість адвоката у судовому засіданні, що проходило у Верховному Суді, та призначене підготовче судове засідання 29.05.2019 р. проведене без участі адвоката відповідача, хоча при цьому подавалось клопотання з доказами про хворобу адвоката. Адвокат відповідача ОСОБА_3 представляє інтереси відповідача з 2014 р., має надмірну завантаженість у справах, що не дало йому можливості своєчасно підготувати текст відзиву, чим створено дисбаланс прав сторін, відповідач позбавлена можливості викласти свої заперечення на надати в їх обгрунтування докази.

Відповідач підтримала пояснення свого представника та просила задовольнити подану нею заяву.

Представник позивача Старовойтова Д .А. заперечувала у задоволенні заяви відповідача, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити у поновленні процесуального строку та повернути відповідачу відзив без розгляду, вказала, що у відповідача було достатньо часу та остання мала можливість своєчасно надати суду процесуальні документи.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 04.02.2019 р. відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження з наданням відповідачу строку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали подати письмовий відзив на позов (а.с. 77, 78).

Копію ухвали суду відповідач отримала 15.02.2019 р., що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 82).

Частинами 1, 2 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальний строк для надання відповідачем відзиву встановлюється судом з урахуванням положень ст. 178 ЦПК України, тому такий строк з огляду на наведену норму ст. 127 ЦПК України поновленню не підлягає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку слід відмовити.

При цьому суд враховує наступне.

Відповідно ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив з додатками відповідачем направлений позивачу 08.08.2019 р., що підтверджується описом цінного листа і накладною Укрпошти, та зареєстрований судом за вхідним № 50332 від 09.08.2019 р.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 2 906 225 грн. 49 коп., що включає інфляційне нарахування боргу та три відсотки річних за невиконання грошового зобов`язання.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується із посиланням на відповідні докази та норми права.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, в перелік яких включено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. Принцип змагальності є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги значення справи для сторін, для забезпечення права на доступ до правосуддя, реалізації права сторін на змагальність, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини, відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України суд вважає, що відповідачу слід продовжити процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у порядку загального позовного провадження від 04.02.2019 року, та прийняти відзив з додатками на позов ТОВ «Компанія Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Керуючись ст. ст. 8, 129 Конституції України ст. ст. 2-8, 10-13, 127, 174, 178-180, 259-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання відзиву відмовити.

Продовжити відповідачу ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва про відкриття провадження у порядку загального позовного провадження від 04.02.2019 року, та прийняти відзив з додатками на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Роз`яснити позивачу його право протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали подати до суду відповідь на відзив у порядку та з дотриманням вимог ст. 178, 179 ЦПК України. Одночасно з надісланням відповіді на відзив до суду, копію відповіді та доданих до неї документів позивач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи та надати суду докази, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

У разі надіслання (надання) відповіді на відзив відповідач має право у п`ятиденний строк з дня отримання її копії подати заперечення, у яких викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотивів їх визнання або відхилення у порядку та з дотриманням вимог ст. ст. 178, 180 ЦПК України. Одночасно з надісланням заперечень до суду, копію заперечень та доданих до них документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи та надати суду докази, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання відповіді на відзив, заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оголосити перерву в судовому засіданні, яке відбудеться в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Сергієнко, 3 ( зал судових засідань № 3), 22 жовтня 2019 року о 16 год. 00 хв.

Ухвала в частині відмови у поновленні процесуального строку може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко