Житомирський апеляційний суд
Справа №285/849/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №285/849/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Заполовської Т.Г. в м.Новограді-Волинському,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначало, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 07.08.2012, згідно якої отримала кредит у розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті АТ КБ «ПриватБанк», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 24 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 23 108 грн 87 коп., з яких 7 957 грн 65 коп. - тіло кредиту; 7 026 грн 29 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом; 6 548 грн 32 коп. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1 076 грн 61 коп. Враховуючи вищевикладене просило, стягнути з відповідача 23 108 грн 87 коп. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2012 в розмірі 7 957 грн 65 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн компенсовано АТ КБ «ПриватБанк» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні частини заборгованості за процентами та неустойкою (пенею та штрафами), посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості з процентів та неустойки, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги банку у цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Зокрема зазначає, що відповідач поставивши підпис на заяві підтвердив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, а тому на законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.08.2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого, остання отримала кредит у розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитний договір укладено шляхом підписання Анкети-заяви позичальника.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 24.01.2018 ОСОБА_1 перед банком має заборгованість в сумі 23 108 грн 87 коп., з яких 7 957 грн 65 коп. - тіло кредиту; 7 026 грн 29 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом; 6 548 грн 32 коп. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1 076 грн 61 коп.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року по тілу кредиту складає 7 957 грн 65 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 957 грн 65 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені та штрафів, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені та штрафу, тому вимога банку про стягнення зазначених складових заборгованості не підлягає задоволенню.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету- заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, а також з урахуванням того, що ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності вимог банку про стягнення відсотків за користування кредитом, пені та штрафів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 24 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді