Справа № 428/8178/19
Провадження № 22-ц/810/703/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, жовтня місяця, 02-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Карташова О.Ю., Єрмакова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 липня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Просила суд видати судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 липня 2019 року було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що отримана судом інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , а тому у відповідності до вимог ч.9 ст. 165 ЦПК України, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду, адже до них суд першої інстанції дійшов поспішно, із порушенням норм процесуального права.

Так, відповідно до правил ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу лише у тому випадку, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 . При цьому заявник зазначила адресу боржника: АДРЕСА_1 , надала копії двох судових рішень за 2018 -2019 рік між тими ж сторонами, що виносились Сєверодонецьким міським судом (а.с. 6, 8), на момент винесення оскаржуваної ухвали до суду вже надійшла і заява ОСОБА_2 (вх. 16829 від 23.07.2019 року) про ознайомлення його із матеріалами наказного провадження де теж була зазначена та ж адреса його проживання що і у заяві про видання наказу: АДРЕСА_1 (а.с.15). Отже, за таких обставин у суду не було підстав для застосування положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України - адже суд мав можливість отримати необхідну інформацію та встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання. Відповідь Центру надання адміністративних послуг за таких обставин про відсутність у них інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 із посиланням на те, що відомості у них є тільки за період з червня 2017 року і тільки щодо тих осіб хто звертався з того часу - (а.с.12) підлягала б врахуванню та оцінці за повним своїм змістом та лише у співвідношенні із наявними у справі та доступними суду матеріалами та інформацією.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст.379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 липня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді