Справа № 639/5925/19
Провадження № 2-з/645/67/19
УХ В А Л А

про забезпечення позову

01 жовтня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретар судового засідання Гурська С.Ю.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Святець О.М. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла зазначена позовна заява за підсудністю.

Ухвалою суду від 30.09.2019 даний позов залишений без руху з наданням позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з дня отримання ухвали.

Також 30.09.2019 представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , посилаючись на те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист позивача по справі.

За ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Враховуючи, що відповідно положень ЦПК України розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до висновку про часткове її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

У відповідності з положеннями ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно наданої суду в якості доказів інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачем та його представником не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном з вжиттям заходів щодо передачу майна на відповідальне зберігання.

Таким чином, враховуючи ціну позову суд приходить до висновку про накладення заборони на відчуження вищевказаного майна в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики .

Що стосується вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , суд відмовляє в задоволені цієї частини заяви, на підставі наступного обґрунтування

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, з наданої представником позивача матеріалів вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), складає 297909,00 грн. ( еквівалент 11850 дол. США).

Таким чином, загальна вартість майна відповідачів, на яке позивач просить накласти арешт в якості забезпечення позову, значно перевищує розмір заявлених позовних вимог, а отже не відповідає вимогам закону щодо співмірності.

Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що автомобіль на даний час фактично перебуває в наявності у відповідача ОСОБА_2 , і таким чином може служити предметом забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, ціни позову, суд дійшов висновку, про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду або утруднити його виконання у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивач зареєстрована на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Святець О.М. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково .

Забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвалу для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 26.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя С. О. Іващенко