Єдиний унікальний номер 236/1714/19 Номер провадження 22-ц/804/2481/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Санікової О.С., Агєєва О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 31 липня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Саржевської І.В. в місті Лимані Донецької області (повне судове рішення складено 8 серпня 2019 року) в справі номер 236/1714/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 8 грудня 2015 року та 5 травня 2017 року, звільнений з роботи в зв`язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

При звільненні з ним не проведено розрахунків, тому позивач ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 19457,72 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку 143401,50 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 6601,26 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки у сумі 3023,79 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., всього 177484,27 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 31 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за березень 2017 року в розмірі 5930,32 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 617,35 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 3023,79 грн.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» утримати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові платежі.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць.

В інший частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 16.03.2017 року по 17.07.2017 року не погодився відповідач АТ «Українська залізниця», подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 31 липня 2019 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, не повній мірі з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

З 16 березня 2017 року у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», де на момент звільнення працював позивач, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року №62/2017, нарахування заробітної плати було припинено.

У зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділі «Луганська дирекція залізничних перевезень» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» нарахування заробітної плати здійснити неможливо.

Висновком Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 року №126/2/21-10.2 засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» на території, непідконтрольній українській владі. Відповідач фактично втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису та особових справ працівників.

Вважає, що відсутність даних в індивідуальних відомостях застрахованих осіб і відомостях з центральних баз даних Державного реєстру фізичних осіб про доходи вказує на відсутність проведення нарахувань, а як наслідок і заборгованості, що сталася внаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непоборної сили).

Звертає увагу суду, що у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати колишнім працівникам Дирекції, відсутня заборгованість по виплаті заробітної плати, що подається щомісячно в розділі ІІ статистичної звітності форми 1ПВ.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу

за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем до 5 травня 2017 року (а.с. 15-17).

Наказом (розпорядженням) №32-ос від 05.05.2017 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 з 05.05.2017 року звільнено у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з компенсацією за 11 днів відпустки (а.с. 18).

Листом ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» від 11.10.2018 року №НГК-18-П-171 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність можливості надання довідки про заборгованість по заробітній платі, у зв`язку з відсутністю організаційних та технологічних умов для здійснення господарської діяльності викликаних припиненням переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхом залізничного та автомобільного сполучення, відповідно до рішення РНБО України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» (а.с. 22-23).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за січень 2017 року в розмірі 6377,32 грн., лютий 2017 року 6236,90 грн., березень 2017 року 5930,32 грн. (а.с. 24-27).

Задовольняючи позов в частині спору про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року в розмірі 5930,32 грн., компенсації частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 617,35 грн. та компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 3023,79 грн. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем до 5 травня 2017 року та був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.

З позовної заяви вбачається, та цього не оспорює відповідач, що позивачу не виплачена заробітна плата за березень 2017 року.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за березень 2017 року в розмірі 5930,32 грн.

З наказу (розпорядження) №32-ос від 05.05.2017 року про припинення трудового договору видно, що ОСОБА_1 з 05.05.2017 року звільнено у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з компенсацією за 11 днів відпустки.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року, компенсації за невикористані дні відпустки та компенсації частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати з утриманням з цих сум податків та інших обов`язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги про неможливість перевірки інформації щодо фактичного виконання робіт через відсутність первинних документів, відсутності даних в індивідуальних відомостях застрахованих осіб, апеляційний суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Позивачем до матеріалів справи надано трудову книжку, наказ про звільнення, Індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5), з яких вбачається, що позивач працював в структурному підрозділі «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», в березні 2017 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 5930,32 грн., в наказі про звільнення вказана компенсація за 11 днів відпустки.

Ці докази спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність будь-якої первинної документації та підтверджень виконання робіт позивачем.

Будь-яких нових доказів відповідачем до апеляційної скарги не надано.

Нараховані суми заборгованості по заробітній платі та інші компенсаційні виплати відповідач не спростував, у строки, встановлені частиною 1 ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства при звільненні. Розмір стягнутої судом суми заборгованості ним не оспорюється.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відтак, підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 31 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.

Суддя: