ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/5351/19

провадження № 22-ц/4809/1452/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2019 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви зазначала, що боржник матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Стягнень по виконавчим документам з ОСОБА_2 не проводиться, інших осіб, непрацездатних батьків на утриманні немає.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд виходив з того, що отримана судом інформація відповідно до відповідей з УДМС України в Кіровоградській області та Відділу реєстрації місця проживання особи КМР не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначила, що суд першої інстанції вказав про необхідність перевірки місцезнаходження боржника «за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Хоча, згідно ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Зауважила, що відповідно до довідки №294, виданої виконкомом Маловисківської міської ради Кіровоградської області, на підставі записів домової книги №4, порядковий №905, зазначається про те, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 . Однак, суд не звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, а саме до виконкому Маловисківської міської ради, а натомість звернувся до Відділу реєстрації місця проживання особи КМР.

Вважає, що суд формально підійшов до своїх обов`язків щодо встановлення місця реєстрації боржника.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно до отриманих відповідей з УДМС України в Кіровоградській області та Відділу реєстрації місця проживання особи КМР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на реєстраційних обліках не значиться.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу судового наказу суд послався на ч. 9 ст. 165 ЦПК України, оскільки отримана судом інформація не дає можливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Проте такий висновок суду є передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України; із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (ч.1,2 ст. 160); судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину - однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно ч.5 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо боржником у заві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Так, на виконання вказаної норми, судом першої інстанції було витребувано інформацію про місце реєстрації ОСОБА_2 з УДМС України в Кіровоградській області та відділу реєстрації місця проживання особи МРК, які надали відповідь про відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання зазначеної особи (а.с.12,13).

Разом з тим, суд, в порушення вимог процесуального закону, не звернувся до відповідного органу реєстрації місця проживання (перебування) боржника, враховуючи, що ОСОБА_2 зареєстрований в с. Олександрівка Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.1,20).

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З огляду наведеного, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав передбачених ч.9 ст. 165 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко