ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7299/19 Номер провадження 22-ц/814/2460/19Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

За участю секретаря судового засідання: Зеленської О.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості по виплаті пенсії за вислугою років та поновлення соціальних прав учасника бойових дій

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження, постановлену без участі сторін 13 вересня 2019 року під головуванням судді Чуванової А.М.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у якому просив стягнути заборгованість по виплаті пенсії за вислугою років та поновлення соціальних прав учасника бойових дій.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості по виплаті пенсії за вислугою років та поновлення соціальних прав учасника бойових дій.

Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд зазначив, що зазначений спір є публічно правовим т а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З даною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для відкриття провадження та продовження розгляду.

Апелянт вважає, що суд дійшов невірного висновку про непідсудність такого спору цивільному судочинству, оскільки ним порушується питання про стягнення фактичної заборгованості з відповідача, не відносно нарахування пенсійних виплат.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості по виплаті пенсії за вислугою років та поновлення соціальних прав учасника бойових дій.

У ньому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по пенсії в сумі 393070,93 гривень.

Вмотивовуючи підстави позову вказував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29 січня 2019 року №25 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) з 06 вересня 2017 року на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 04 грудня 2018 року за №18-607/вих18 без обмеження її максимального розміру.

На виконання цього судового рішення йому було здійснено перерахунок пенсії та повідомлено про те, що заборгованість з виплати пенсії йому буде виплачено у відповідності з вимогами ПКМ України від 22.08.2008 року № 649.

Вирішуючи питання обґрунтованості доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір -це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ПФУ є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом ПФУ.

Кошти ПФУ відповідно до статті 73 Закону № 1058-IV використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи ПФУ; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів ПФУ.

Відповідно до пункту 1 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами ПФУ. Управління ПФУ підпорядковуються ПФУ та безпосередньо відповідним головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Основними завданнями управління ПФУ є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення).

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення управління ПФУ відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій ПФУ є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однією з позовних вимог у цій справі є стягнення нарахованої але не виплаченої суми пенсії за період із 06.09.2017 року по 04.06.2019 року в розмірі 393070 грн, 93 коп. та право на отримання доплати до пенсії як у часника бойових дій , відповідачем за якою є Полтавське ОУПФУ - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу.

Тобто за вказаною позовною вимогою між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу.

Спір стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Зазначені правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19).

Крім того рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зобов`язано було здійснити не лише нарахування але й провести виплати цих сум.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - стягнення заборгованості за пенсійними виплатами, є одним із способів виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року. Фактично спір у справах є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.( Аналогічні правова позиція висловлена у рішенні ВС від 03 квітня 2019 року в справі № 820/4261/18).

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту позовних вимог та обґрунтування позовної заяви не вбачається, що позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, який звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2019 року .

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: Л.І. Пилипчук О.В. Чумак