У Х В А Л А

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/3344/17

провадження № 61-7791 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. С. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

позивач за зустрічним позовом- ОСОБА_1 ,

відповідач за зустрічним позовом- Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги, поданої її адвокатом Гапоненком Романом Івановичем, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 рокув справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, відповідно до кредитного договору № 50010847 від 23 жовтня 2013 року на загальну суму 1 254 548,41 грн та просило звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Audi, модель А6, кузов № НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 , шляхом його продажу на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 447 390,00 грн згідно договору застави транспортного засобу № 50010847 від 25 жовтня 2013 року та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічною позовною заявою до

ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору та просила визнати недійсними пункти кредитного договору № 50010847 від 23 жовтня 2013 року, укладеного між нею та ТОВ «Порше Мобіліті», додаткових угод до нього та договору про внесення змін/додаткова угода № 1 до договору №50010847 від 23 жовтня

2013 року, в яких зазначено умови про визнання валюти платежу в еквіваленті долара США, визнати недійсним кредитний договір № 50010847 від 23 жовтня 2013 року, а судові витрати покласти на ТОВ «Порше Мобіліті».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року позов

ТОВ Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість по кредитному договору № 50010847 від 23 жовтня 2013 року на загальну суму 1 035 810,88 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року в частині задоволення позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості скасовано. В цій частині ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Audi, модель А6, кузов № НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 , згідно договору застави транспортного засобу № 50010847 від 25 жовтня 2013 року, шляхом його продажу на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 23 жовтня 2013 року № 50010847 у загальному розмірі станом на 20 лютого 2017 року в сумі 1 035 810,88 грн грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішенням суду першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня

2017 року, постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» та задоволення в повному обсязі її зустрічних позовних вимог.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня

2019 року поновлено адвокату ОСОБА_1 - Гапоненку Р. І. строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року. Відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її з Дніпровського районного суду м. Києва.

17 липня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги її адвоката на зазначені вище судові рішення.

09 серпня 2019 року Верховний Суд направив на адресу ОСОБА_1 лист

№ 61-7791 ск 19, в якому роз`яснив заявниці наслідки закриття касаційного провадження у цій справі та просив повідомити про намір щодо її обізнаності наслідків відмови від касаційної скарги та підтвердити особистий підпис на заяві.

18 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшов лист до Верховного Суду, в якому вона підтвердила, що відмовляється від касаційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та повідомляє, що наслідки відмови від касаційної скарги усвідомлює та мотивує тим, що сторони дійшли згоди та спір вичерпав себе, що підтверджено її особистим підписом.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Наслідки прийняття судом відмови від касаційної скарги, передбачені зазначеною нормою, ОСОБА_1 усвідомлює.

Враховуючи, що заяву про відмову від касаційної скарги подано до закінчення касаційного провадження та відсутні підстави, передбачені частиною п`ятою статті 206 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги, поданої її адвокатом Гапоненком Романом Івановичем, задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від касаційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Касаційне провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров