КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 695/269/16-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Войтенко Т.В.

24 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про залучення правонаступника в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №519-016/06Р від 15 грудня 2006 року у розмірі 14 250,54 дол. США та вирішити питання розподілу судових витрат.

16 травня 2016 року до Подільського районного суду м. Києва згідно ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року надійшли матеріали цивільної справи №695/269/16-ц за вищевказаною позовною заяво.

У серпні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало до суду клопотання про залучення до участі у справі правонаступника ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року замінено позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що клопотання подано особою, яка не є адвокатом та не може представляти інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Зазначає, що правомірність, законність та легітимність договір купівлі-продажу прав вимоги від 13.05.2017 за кредитними договорами викликає сумніви.

Звертає увагу на те, що суд, вирішуючи питання про заміну правонаступника не перевірив належним чином чи відбулась передача права вимоги.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11412/2019
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначило, що відповідна заява була подана до суду до винесення змін до ЦПК України у редакції, яка допускала здійснення представництва на підставі довіреності особою, яке не є адвокатом.

Вказує, що наявні докази на підтвердження юридичний факт укладення договору відступлення права вимоги, за яким відбулась заміна кредитора у зобов`язанні.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.

ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Апеляційну скаргу підтримав повністю, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду із клопотанням та просило провести судове засідання без участі його представника.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про заміну позивача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що фактично відбулась заміна кредитора у борговому зобов`язанні.

З такими висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про залучення до участі у справі правонаступникавідповідає положенням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, що 31 травня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №519-016/06Р від 15.12.2006, який було укладено між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (т. 3, а. с. 2-27).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни ПАТ КБ «Правекс-Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання подано особою, яка не є адвокатом та не може представляти інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Новий ЦПК України, який набув чинності з 15 грудня 2017 року, містить прямі норми щодо здійснення представництва в суді як виду правничої допомоги виключно адвокатом (крім установлених законом випадків).

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» із клопотанням до суду звернулося 07 серпня 2017 року, тобто в редакції, яка допускала здійснення представництва на підставі довіреності особою, яка не є адвокатом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не перевірив належним чином чи відбулась передача права вимоги не необґрунтованими, оскільки не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та спростовуються матеріалами справи.

За наведеного, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26.09.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова