ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8287/19 Справа № 199/4873/19 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

26 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та просила до розгляду справи по суті накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 9460643) та заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам провадити будь-які дії, пов`язані з відчуженням вказаних частин житлового будинку та земельної ділянки, а також провадити інші реєстраційні дії.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою порушено його права як власника спірного нерухомого майна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та просила встановити факт її проживання без шлюбу з 17 березня 1990 року разом з ОСОБА_1 , визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ.А-1, площею 159,1 кв.м та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки,площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем достатньо обґрунтовано подану заяву.

Обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що він наразі проживає з ОСОБА_2 та не виганяє її з домоволодіння, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала не порушує права користування спірним майном.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності, оскільки дане питання буде вирішуватись судом першої інстанції під час розгляду даної справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.