ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7047/19 Справа № 183/6068/13-ц Головуючий у першій інстанції: Городецький Д. І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року по справі за поданням заступника начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року Новомосковський міськрайонний відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №44727994 з виконання виконавчого листа №183/6068/13-ц від 10 червня 2014 року, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 152778,64 грн. Засобами, встановленими Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення в порядку виконання рішення, відсутність пенсії та доходів, що підтверджується відповідними запитами витягом з реєстру прав на нерухоме майно та актом виходу державного виконавця за адресою проживання боржника. Крім того, ОСОБА_1 за місцем реєстрації не мешкає, на виклики державного виконавця не з`являється та не подає декларацію про майновий стан та доходи, а з пояснень її сусідів вона має намір виїхати за кордон, що може зробити неможливим виконання судового рішення. Також, відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04 березня 2018 року за вих. №0.184-12211/0/15-19, ОСОБА_1 за період 2014-2017 роки шість разів перетинала кордон держави України, користуючись іноземним транспортним засобом в різних пунктах пропуску. Тому заявник просив тимчасово обмежити право виїзду за межі України, без вилучення паспорта, громадянина України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , до виконання нею своїх зобов`язань згідно виконавчого листа №183/6068/13-ц від 10 червня 2014 року, виданого Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області (а.с. 164-186).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року подання задоволено, вирішено тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , до виконання нею своїх зобов`язань згідно виконавчого листа №183/6068/13-ц від 10 червня 2014 року, виданого Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області (а.с. 204-206).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати, в задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП №44727994 з примусового виконання виконавчого листа №183/6068/13ц, виданого 04 вересня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 152778,64 грн. (а.с. 168, 169).

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції від 12 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом №183/6068/13ц від 04 вересня 2014 року та запропоновано боржнику добровільно сплатити заборгованість (а.с. 168).

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04 березня 2018 року №0.184-12211/0/15-19, ОСОБА_1 за період 2014-2017 роки шість разів перетинала кордон держави Україна в різних пунктах пропуску (а.с. 182).

Статтею 33 Конституції України гарантовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 2 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Також, згідно п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Матеріали справи не містять доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї зобов`язань щодо сплати грошової суми в розмірі 152778,64 грн., з приводу чого відкрито виконавче провадження №44727994. Зокрема, відсутні належні докази отримання боржником викликів до державного виконавця, тощо.

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.03.2019 року, які надані заступнику начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 05.03.2019 року апелянт не має можливості виконати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року №183/6068/13ц про солідарне стягнення з неї на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 152778,64 грн., у зв`язку з тим, що вона не працює, рухомого та нерухомого майна не має, виховує неповнолітню дитину, сторонній дохід не отримує (а.с. 180). В заяві ОСОБА_1 зазначено номер її мобільного телефону.

Викладене спростовує доводи ДВС про те, що ОСОБА_1 уникає спілкування з державним виконавцем.

Зазначена вище інформація про відсутність у боржника ОСОБА_1 майна та доходів - матеріалами справи не спростована.

Крім того, суду не надано доказів належного виконання державним виконавцем положень частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Колегія наголошує, що апелянтом надано копії фіскальних чеків про здійснення у період липень - вересень 2019 року чотирьох переказів на ім`я ОСОБА_2 по 400,00 грн. кожен.

Отже, належних доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо сплати заборгованості за вказаним вище виконавчим листом не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом, не заявлено, що стверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги недоведеність державним виконавцем факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань зі сплати вищевказаної заборгованості, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для обмеження ОСОБА_1 у її праві виїзду за межі України, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні подання заступника начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягаає.

Головуючий

Судді