пр. № 4-с/759/36/19
ун. № 2-2958/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю представника скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна та визнання експертної оцінки протиправною, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна та визнання експертної оцінки протиправною, недійсною, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», огрунтовуючи її тим, що передача на реалізацію нерухомого майна , а саме : земельної ділянки площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства "Берізка" Рожнінської сільської Ради Броварського району Київсьої області та садового будинку (літ. "А"), площею 109,40 кв.м. на земельній ділянці площею площею 0,0505 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 приватним виконавцем Говоровим П.В. є протиправною, оскільки, ані про відкриття виконавчого провадження, ані направлення матеріалів на визначення вартості нерухомого майна, ані про результат такої оцінки боржника ОСОБА_1 згідно ЗУ "Про виконавче провадження" повідомлено не було. Сама експертна оцінка є також протиправною, оскільки визначена експертом ціна зазначеного нерухомого майна є заниженою, сам звіт про оцінку містить багато неточностей. В судовому засіданні представник скаржника підтримала зазначену скаргу, посилаючись на доводи викладені в ній. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Вислухавши пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, їх доводи та заперчення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що така скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 18 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №КС-160/07 про надання кредиту в сумі 40000, 00 Євро. Для забезпечення зобов`язань Позичальника по вищевказаному кредитному договору ОСОБА_1 (Іпотекодавець) уклала 18 вересня 2007 року з Банком Іпотечний договір та передала в іпотеку наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства «Берізка» Рожнівської сільської Ради Броварського району Київської області та садовий будинок (літ. «А»), площею 109, 40 кв.м. на земельній ділянці площею 0, 0505 га, за адресою: АДРЕСА_1 . 28 вересня 2011 року Святошинський районний суд міста Києва розглянув справу №2-2958/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно з боржників заборгованості за кредитним договором в розмірі 503707, 90 грн. На підставі Ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 10.06.2013 р. ( справа №6/759/382/13) було змінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», так як 17.12.2012 р. між сторонами було укладено договір відступлення права вимоги по кредитним договорам. Отже, Іпотекодержателем є ТОВ «Кредитні ініціативи». З 23.11.2011 року по 14.06.2018 року виконавчий лист №2-2958 від 11.10.2011р. щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перебував на виконанні у ВДВС Святошинського райуправління юстиції в місті Києві, який згодом був повернутий стягувачу. З"ясовано і те, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем було зроблено запит до Адресного бюро м. Києва для з`ясування місця реєстрації ОСОБА_1 та відповідно отримано відповідь про те, що станом на 09.12.2011 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданими суду копією запиту №1173/25 та відповіддю. Повторно державний виконавець робив запит про місце проживання боржника в 2013 році і теж отримав від ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві аналогічну відповідь., що підтверджується наданою суду копією відповіді від 10.06.2013 року. Отже, про місце реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_2 стало відомо ще в 2013 році. Встановлено судом і те, що приватним виконавцем Говоровим П.В. 19.06.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56638314. Відповідно до п. 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Згідно наданих суду доказів вбачається направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за старою адресою проживання боржника, яка так і не була отримана боржником, у зв"язку з її проживанням там. Доказів направлення такої постанови за зареєстрованою адресою проживання боржника: АДРЕСА_2 , яка змінилася ще в 2013 році приватним виконавцем надано не було. Проте, згідно наданих суду скаржником доказів вбачається, що 28.09.2018р. приватним виконавцем був сформований виклик боржника, зокрема і за новою адресою реєстрації та проживання боржника: АДРЕСА_2 , з вимогою з`явитися до нього 18.10.18р. та надати документи (відомості) відповідно до переліку, яку як зазначає скаржник вона отримала лише 19 жовтня 2018 року, тобто на наступний день необхідного до явки до приватного виконавця. Тоді як, на момент отримання боржником такого виклику та на момент визначеної приватним виконавцем дати зустрічі з боржником належне боржнику нерухоме майно вже було реалізовано через прилюдні торги, які відбулися 07.09.2018 року (а.с.181). Згідно інформації про виконавче провадження (а.с. 177) та виклику приватного виконавця від 28.09.2018 року вбачається обізнаність приватного виконавця про фактичне місце проживання Боржника - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , проте суду не надані докази направлення та відповідно належне повідомлення боржника, як сторону виконавчого провадження про певні процесуальні дії по виконанню ВЛ боржника саме за фактичною зареєстрованою адресою її проживання ( АДРЕСА_2 ), з огляду на що, суд дослухається до пояснень скаржника в частині не обізнаності ОСОБА_1 про перебування відповідного виконавчого листа на виконанні взагалі та на виконанні безпосередньо у приватного виконавця Говорова П.В., до пояснень в частині неотримання нею жодного повідомлення про процес його виконання, як і про оцінку та реалізацію її майна.

Згідно наявних у суду доказів вбачається, що ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 , отримала постанову про відкриття виконавчого провадження 19.10.2018 року на особистому прийомі у приватного виконавця, що підтверджується відповідною копію заяви від 19.10.2018 року (а.с. 206).

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження від 21.10.2018 року (а.с. 177) виконавчий документ до виконавця надійшов 19.06.2018 року, вже 20.06.2018 року постановою приватного виконавця було призначено суб"єкта оціночної діяльності-суб"єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, вже 22.06.2018 року складено звіт про оцінку : земельної ділянки площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства "Берізка" Рожнінської сільської Ради Броварського району Київсьої області та садового будинку (літ. "А"), площею 109,40 кв.м. на земельній ділянці площею площею 0,0505 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 . 23.06.2018 року відбулася передача майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Перші торги були призначені на 25.07.2018р., які не відбулися, другі торги - 07.09.2018 року, які відбулися реалізацією майна, що підтверджується відповідними Протоколами №347152 та Протокол №356647. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Відповідно до п. 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна. При цьому під письмовим повідомленням необхідно розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18). Аналогічні правові висновки містяться у Постановах Верховного суду України від 17.12.2014 року № 143цс14, від 02.09.2015 за №6-813цс15, від 18.11.2015 року № 6-1884цс15, від 22.02.2017 р.6-2677цс16. Тоді як, судом встановлено, що приватний державний виконавець таке повідомлення сторони виконавчого провадження, зокрема боржника ОСОБА_1 , виконав у не відповідний спосіб, а саме направивши таке повідомлення про оцінку її майна на адресу за якою та не проживає та не зареєстрована, при наявності у приватного виконавця інформації про фактичне місце проживання та реєстрації боржника, яке є відмінним від того, що вказано у виконавчому листі, дані по якому формувалися в 2011 році. Згодом направивши відповідну заявку на реалізацію арештованого майна не пересвідчившись в належному повідомленні про таку оцінку боржника. За наслідком чого таке майно було реалізовано без використання права боржника на оскарження результату визначення вартості чи оцінки її майна, яке визначено ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що є суттевим порушенням прав сторони. Відповідно до п. 1, 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за № 1301/29431 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Відповідно до п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Відповідно до абзацу 3 п. 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Відтак заявка на реалізацію іпотечного арештованого майна подавалася без обов`язкового документу встановленого абзацом 6 п. 3 та абзацом 2 п. 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна - повідомлення про визначення вартості майна з доказами направлення та його отримання Скаржником. Отже, скарга в частині протиправності дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна : земельної ділянки площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства "Берізка" Рожнінської сільської Ради Броварського району Київсьої області та садового будинку (літ. "А"), площею 109,40 кв.м. на земельній ділянці площею площею 0,0505 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 є обгрунтованою та доведеною, а тому такою, що підлягає задоволенню. Щодо скарги в частині недійсності звіту оцінки майна, то слід зазначити наступне. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 вказаного вище Закону).

Відповідно до статті 33 вказаного Закону спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Статтею 32 вказаного Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 вказаного Закону ). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 13 березня 2018 року (справа № 914/881/17, провадження № 12-18гс18). З огляду на це, у задоволенні скарги в частині визнання недійсною експертну оцінку майна та відповідно визнання її протиправною слід відмовити. Щодо строку звернення до суду з такою скаргою скаржником, то такий строк підлягає відновленню, в силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України та Пункту 16 Постанови №6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року, який роз`яснює, що строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Оскільки, встановлено, що скаржнику стало відомо про наявність самого виконавчого провадження на виконанні приватного виконавця Говорова Павла Володимировича лише 18.10.2018 року. Враховуючи вищевказане на підставі ст.ст. 447, 451 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", Порядку реалізації арештованого майна, п. 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна та визнання експертної оцінки протиправною, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна : земельної ділянки площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства "Берізка" Рожнінської сільської Ради Броварського району Київсьої області та садового будинку (літ. "А"), площею 109,40 кв.м. на земельній ділянці площею площею 0,0505 га, яка розташована на території АДРЕСА_1. В іншій частині скарги відмовити. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її повного тексту. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2019 року.

Суддя КовальО.А.