Справа № 683/1356/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1356/19, 2/683/1356/2019 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Він є спадкоємцем за законом після смерті батька й у встановленому законом порядку прийняв спадщину та частково оформив свої спадкові права. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок був побудований його батьком у період з 1963 по 1987 роки, однак при житті він не отримував правовстановлюючі документі на нього, через що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей будинок. Зазначає, що даний факт підтверджується довідкою нотаріуса від 16 травня 2019 року за № 1265/02-14 та довідкою Старокостянтинівського БТІ від 24 січня 2019 року за № 87. В даний час виготовити правовстановлюючий документ на вищезазначене домоволодіння на ім`я ОСОБА_2 не представляється можливим, так як він помер. Факт належності будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , померлому ОСОБА_2 підтверджується технічним паспортом на вищевказаний будинок, а також тим, що лише він користувався ним за життя.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та при розгляді справи покладається на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 є сином померлого й спадкоємцем за законом. На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом із внучкою ОСОБА_3 . У визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини дружина померлого ОСОБА_4 відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті чоловіка, подавши 14 вересня 2016 року нотаріусу відповідну заяву.

Отже, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкових прав, отримавши 29 серпня 2017 року свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ГАЗ 69 А, державний номер НОМЕР_1 ХМР.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №675/2016, заведеної 14 вересня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; паспортними даними та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 09 березня 2017 року.

Згідно довідки, виданої Старокостянтинівським БТІ ОР 24 січня 2019 року за № 87, на домоволодіння АДРЕСА_2 право власності не зареєстровано.

З технічного паспорта на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами вбачається, що цей будинок збудований у період з 1963 по 1987 роки (а.с. 12-15), тобто до 1992 року, й право власності на нього своєчасно оформлено не було.

Згідно п. п. 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах .

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

5 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

За змістом Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31 січня 1966 року, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежить від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та визначити в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , оскільки спірна будівля житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, була побудована до 05 серпня 1992 року.

Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: