Єдиний унікальний номер 725/3449/19
Номер провадження 2/725/477/19
23.09.2019 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Пентелюк П.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа у справах дітей про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей,-
АТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа у справах дітей про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей.
В обґрунтування позову зазначило, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором між кредитором та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого він передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 двох АДРЕСА_2 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2019 року №159546154 було зареєстровано право власності АТ «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру загальна площа 42,10кв.м., житловою площею 28,00кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Оскільки в квартирі зареєстровані та проживають відповідачі по справі, в добровільному порядку займане житло не звільняють, банк просив виселити їх примусово, зняти з реєстраційного обліку та зобов`язати їх звільнити житлове приміщення від особистих речей.
В судове засідання сторони не з`явились, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідачі у судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за єдиним відомим місцем проживання, суд про причини неявки не повідомили. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У відповідності з п. 1.1 Іпотечного договору від 21 травня 2008 року ОСОБА_1 , за договором кредиту № 45 від 21 травня 2008, передав в іпотеку належну йому двокімнатну квартиру загальна площа 42,10кв.м., житловою площею 28,00кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Іпотекою забезпечувалось виконання ОСОБА_1 договору кредиту у розмірі 55 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути до 20.05.2033 року.
26 квітня 2018 року рішенням загальних зборів акціонерів було змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та змінено найменування банку на АТ «Укрсоцбанк», який став правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк».
Судом встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.4/.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений, або інший погоджений сторонами строк, добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Частиною другою статті 109 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Вказаною нормою встановлено загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.
З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.
При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.
Звернувшись до суду з даним позовом, АТ «Укрсоцбанк» просив про виселення відповідачів з будинку без надання іншого житлового приміщення.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності з ч. 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду.
Позивачем не доведено, що кредитні кошти були отримані на придбання спірної квартири. Матеріали справи не містять клопотання про надання відповідачам іншого постійного житла при виселенні із спірної квартири.
Крім того, суд зазначає, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, повідомлення про виселення повинні бути не лише направлені, а й отримані відповідачем.
На підтвердження наведених норм до матеріалів справи приєднано копію вимоги про усунення порушень, яка адресовано відповідачам по справі, список групованих поштових відправлень та фіскальний чек ЧД ПАТ «Укрпошта». Однак, доказів того, що ця письмова вимога була отримана відповідачами матеріали справи не містять.
Враховуючи, що право власності на передану в іпотеку банку квартиру було набуто не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено факт отримання відповідачами письмової вимоги щодо звільнення житла, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення позову та примусового їх виселення без надання їм іншого житла.
Оскільки інші позовні вимоги є похідними від першої, вони також не підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа у справах дітей про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко