Справа № 200/1976/19
Провадження № 2з/200/123/19
У Х В А Л А

06 серпня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - Женеску Е.В., за участю секретаря судового засідання Стрипи М.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Державного реєстратора Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Васеніна Юрія Володимировича, третя особа: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Державного реєстратора Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Васеніна Юрія Володимировича, третя особа: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про зобов`язання вчинити певні дії.

02 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила суд накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , та заборонити органам держаної реєстрації та державним реєстраторам, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, будь-якого іншого обтяження та інше).

В обґрунтування заяви позивачка зазначила, що у неї підстави вважати, що у разі ухвалення судом рішення на її користь, виконання вказаного рішення буде утрудненим, оскільки банк (третя особа в справі) продовжує вчинювати дії з подальшого відчуження спірної квартири.

Суд, вивчивши матеріали справи, зважаючи на обставини справи прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1. ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

До позовної заяви позивач надає витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно датований 21 січня 2019 року, проте із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 звертається 02 серпня 2019 року.

Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що у неї є побоювання щодо того, що банк, здійснить відчуження спірної квартири на користь третіх осіб. Однак, в матеріалах позовної заяви на момент звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову відсутня інформація про власника нерухомого майна , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову заявник не надає належних доказів на підтвердження того, що майно яке є предметом даного спору належить третій особі АТ Укрсоцбанк» на момент звернення із даним позовом до суду.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Державного реєстратора Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Васеніна Юрія Володимировича, третя особа: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску