Справа № 182/5168/19
Провадження № 2/0182/2684/2019
У Х В А Л А

Іменем України

12.09.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Разом з позовною заявою до суду подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 на праві власності майно:

-житловий будинок загальною площею 193,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:004:0054.

Статтею 151 ЦПК України визначено , що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що підстави зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, а також немає підстав вважати, що накладення арешту на майно ОСОБА_2 завдасть йому будь-яких збитків. Однак, доказів на підтвердження відсутності підстав, передбачених ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, ОСОБА_1 суду не надала.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову .

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою після усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено 12.09.2019 року

Суддя: А. Г. Багрова