ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 661/2003/19 Головуючий в І інстанції Червоненко Д.В.
Номер провадження 22-ц/819/1508/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Червоненка Д.В. від 29 липня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22 квітня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернулося до суду з вказаним позовом з посиланням на те, що 15.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови зобов`язання - не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 17.03.2019 року виникла заборгованість в розмірі 11502,96 грн., яка складається з: 4544,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1895,10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3253,75 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 785,28 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 523,95 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.02.2011 року у розмірі 800 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 133,51 грн., а всього - 933,51 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині відмови у стягненні частини заборгованості по тілу та заборгованості по простроченому тілу кредиту, а також неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, грубо порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, не врахував, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування і що саме ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Зазначає, що відмовляючи у стягненні частини боргу, суд належним чином не мотивував таку відмову, не встановив суму заборгованості щодо основного боргу, а зазначаючи про те, що за кредитним договором відповідач отримав 800 грн., суд не послався на доказ, який підтверджує цю обставину. Апелянт вважає, що суд у своєму рішенні не вказав, якими нормами він керувався при вирішенні спору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши наявні у справі докази і доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем тієї обставини, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору щодо ціни договору, яка встановлена у формі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що з метою отримання кредитної картки ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і отримав платіжну картку. В заяві міститься підпис відповідача на підтвердження того, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами він ознайомлений. До заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. На жодному з цих документів підпису відповідача немає.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17 березня 2019 року дорівнює 11502,96 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому є таким що відповідає вимогам закону та в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не підписані боржником.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, а також відсутні дані якого типу картку отримав ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «ПриватБанк» надав до суду апеляційної інстанції довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 15 лютого 2011 року з підписом ОСОБА_1 . Проте суд апеляційної інстанції не бере її до уваги у зв`язку з тим, що вказаний доказ подано з порушенням цивільно-процесуального законодавства, а обставин, які б не дали можливості надати його відповідно до законодавства позивач не вказує.

Також банком надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи і не містять підпису відповідачки не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

З наданої позивачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку вказівку відповідача щодо кредитного ліміту неможливо встановити у зв`язку з неякісною копією даного документу.

Крім того, зазначений позивачем у позовній заяві кредитний ліміт у розмірі 5000 гривень наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, відомості щодо його розміру на день укладення кредитного договору - 15.02.2011 року в матеріалах справи відсутні. Розмір кредитного ліміту станом на зазначену дату не можна встановити й з виписки по рахунку, яку апелянт долучив до апеляційної скарги, так як вона містить інформацію з 2016 року. У той же час позивач не долучав доказів, які свідчать про строк дії виданої відповідачу 15.02.2011 р. кредитної картки, про продовження її дії, або про перевипуск.

Позивач заявив суду першої інстанції про його небажання бути присутнім під час розгляду справи, а тому суд, з додержанням принципу диспозитивності, ухвалив рішення на підставі тих доказів, які були долучені позивачем до позовної заяви.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором у розмірі 800 гривень, що також не ґрунтується на доказах. Однак, враховуючи те, що в цій частині рішення суду не оскаржується, суд апеляційної інстанції не дає йому оцінку у неоскарженій частині.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки правові для задоволення позову в оскаржуваній частині рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я Ігнатенко

З оригіналом згідно.

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2019 року.

Копія постанови оформлена 03 жовтня 2019 року.

Постанова набрала законної сили 03 жовтня 2019 року.

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар Т.І. Пісоцька