ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5524/19 Справа № 185/9697/18 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки виплат

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ "Українська залізниця", в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати та грошову компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 7254,09 грн, а також суму заборгованості заробітку за період затримки з 19.04.2017 року по 06.11.2018 року в сумі 108 085,23 грн. та донарахувати по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 08.07.2016 року позивач була прийнята, на посаду старшого електромеханіка дільниці І групи у виробничий підрозділ «Донецька дистанція зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». З 20 березня 2017 року у виробничому підрозділі «Донецька дистанція зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» був встановлений простій, згідно наказу начальника дирекції від 17.03.2017року №236/ДНД та наказу начальника регіональної філії. На підставі договору від 18.04.2017 року № 24/ОС, позивач була звільнена з роботи про що була зроблена відмітка у трудовій книжці, яка була видана позивачу у день її звільнення. На день звільнення нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 18.04.2017 року, грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, що у сумі складає 7 254,09 грн. При цьому сума середнього заробітку за період затримки з 19.04.2017 року по 06.11.2018 року складає 108 085,23 грн. (а.с.1-6).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати та грошову компенсацію за не використану щорічну відпустку в сумі 7 241,81 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору (а.с.84-85).

В апеляційній скарзі АТ "Українська залізниця" посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині стягнення з відповідача судового збору скасувати та ухвалити нове про стягнення з АТ "Укрзалізниця" судового збору в сумі 72,43 грн.(а.с.88).

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині стягнення судового збору, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в оскарженій частині скасувати, ухваливши нове, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до абзацу 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову складає 115 339,32 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом позову є стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за не використану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки виплати сум, тобто в розумінні п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, при зверненні до суду позивачу в разі, якщо б вона не була звільнена від сплати судового збору необхідно було б сплатити судовий збір у розмірі 1153 грн.39 коп.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Враховуючи викладене, положення Закону України "Про судовий збір" щодо мінімального розміру судового збору та пропорційність задоволених позовних вимог заявленим позовним вимогам, суд першої інстанції не вірно визначився із розміром стягнутого судового збору з відповідача.

Таким чином, з відповідача АТ "Укрзалізниця" необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, рішення суду першої інстанції, в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити часково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року в оскарженій частині - скасувати.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" () на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: