Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 348/2265/15-ц

провадження № 61-27069св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року у складі судді Флоряк Д. В. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року у складі суддів: Бойчука І. В., Ясеновенко Л. В., Проскурніцький П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначав, що із 21 січня 1978 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . У шлюбі вони за спільні кошти побудували домоволодіння АДРЕСА_1 , на яке рішенням Пнівської сільської ради визнано право власності за ОСОБА_5 Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,25 га, яка також належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Крім того, за час спільного проживання ними за спільні кошти придбано мототрактор марки Zubr (Tata) вартістю 48 тис. грн. Між ним та відповідачем в добровільному порядку не вирішено питання розподілу спільного майна подружжя. Просив визнати спільним майном подружжя домоволодіння в АДРЕСА_1 та мототрактор марки Zubr (Tata), визнати за ним право власності на частину рухомого майна та встановити право власності на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 , виділивши йому частку за варіантом № ІІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 травня 2017 року, стягнути з відповідача половину вартості мототрактора марки Zubr (Tata), залишивши його їй.

У січні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Зазначала, що за час спільного проживання з відповідачем вони побудували домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , придбали рухоме майно, приватизували 0,25 га земельної ділянки, яка знаходиться біля домоволодіння. Державний акт про право власності на землю та свідоцтво про право власності на домоволодіння виготовлене на її ім`я. На даний час згідно рішення Надвірнянського районного суду від 02 лютого 2016 року шлюб між ними розірвано і вона змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_5 ». При розподілі спільного майна подружжя слід врахувати те, що після розлучення вона залишилась проживати в спірному домоволодінні, в них склались певні правила використання спільного домоволодіння, які існують і на даний час. Вона користується і літньою кухнею, хоча не заперечує проти того, щоб половину літньої кухні виділити позивачу, а також тримає господарство, для чого користується господарськими будівлями - стайнею, стодолою, шопою. За цих обставин, при розподілі домоволодіння слід провести таким чином розподіл, щоб приміщення літньої кухні залишилось їй. Зазначала, що поділ спільного майна подружжя слід провести за варіантом № ІV висновку від 10 травня 2017 року та виділити їй частку як другому співвласнику. Земельну ділянку площею 0,25 га слід розділити відповідно до одного з двох варіантів, запропонованих експертом. Також підлягає розподілу і приватизована земельна ділянка площею 0,1230 га, яка розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вказана земельна ділянка належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю від 25 грудня 2002 року. Окрім того за час спільного проживання ними придбано 10 м куб. сухої дошки з сосни, 5 м. куб 50 мм сухої дошки з смереки, 6 м куб. 25 мм сухої дошки з сосни, 4 м куб. брусу обрізного, арматуру 22 мм та 12 мм. І дане майно підлягає розподілу порівно між ними. Не підлягає поділу мототрактор марки Zubr (Tata), тому що останній придбаний за кошти їх сина ОСОБА_7 і не є власністю ні її, ні ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року позови задоволено частково. Визнано домоволодіння, яке розташовано в АДРЕСА_1 , спільним майном подружя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Проведено реальний розподіл домоволодіння за варіантом ІІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи № 017/БТ-17 від 10 травня 2017 року, а земельної ділянки під ним - за варіантом ІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи № 011/БТ-16. Вирішено питання про судові витрати. Виділено ОСОБА_2 2,5 м куб. сухої дошки з смереки товщиною 50 мм; 3 м куб. сухої дошки з сосни товщиною 25 мм; 2 м куб. брусів обрізних; 5 шт. арматури 22 мм по 10 м; 7 шт. арматури 12 мм по 10 м, всього вартістю 11 173 грн 33 коп. Виділено ОСОБА_5 2,5 м куб. сухої дошки з смереки товщиною 50 мм; 3 м куб. сухої дошки з сосни товщиною 25 мм; 2 м куб. брусів обрізних; 5 шт. арматури 22 мм по 10 м; 8 шт. арматури 12 мм по 10 м, а всього вартістю 11 226 грн 67 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за час спільного перебування у шлюбі подружжя придбало 5 м. куб сухої дошки зі смереки товщиною 50 мм; 6 м куб. сухої дошки з сосни товщиною 25 мм; бруси обрізні 4 м куб.; арматуру 22 мм - 10 шт по 10 м; арматуру 12 мм - 5 шт. по 10 м, на загальну суму 22 370грн. Сторони не дійшли згоди щодо поділу майна, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що це майно слід розділити між сторонами порівну, зокрема ОСОБА_2 виділити на суму 11 173 грн 33 коп.; а ОСОБА_5 - на суму 11 226 грн 67 коп. Виходячи з даних, що містяться у експертних висновках, при розподілі домоволодіння слід взяти за основу висновок експертизи № 017/БТ-17, як більш повно досліджений та викладений, зокрема варіант № ІІІ, а щодо розподілу земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться біля домоволодіння, взяти за основу схему розмежування земельної ділянки за висновком № 011/БТ-16, який відповідає варіанту ІІІ розподілу домоволодіння та найбільш повно враховує інтереси сторін. Обираючи дані варіанти розподілу, суд врахував вже існуючий порядок користування сторонами житловими приміщеннями, який між ними склався та порядок використання ними господарських будівель і споруд. Оскільки ОСОБА_5 згідно визначеного судом варіанту розподілу домоволодіння виділяється в житловому будинку, серед інших приміщень кухня, суд визнав можливим розділити спільне майно подружжя так, щоб літня кухня залишилась у власності ОСОБА_10 Також слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 119 грн 13 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток в домоволодінні. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в частині поділу земельної ділянки площею 0,1230 га, яка згідно державного акта на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 від 22 грудня 2002 року, передана йому у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в с. Білозорино Пнівської сільської ради Надвірнянського району в межах норм безоплатної приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Надвірнянського району, необхідно відмовити. Жодних будівель, чи інших будь-яких споруд на даній ділянці не побудовано, про що не заперечують і самі сторони. Окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. У задоволенні позову щодо поділу мототрактора марки Zubr (Tata) вартістю 48 тис. грн необхідно відмовити, оскільки дане майно придбав син сторін, тому воно поділу між ними не підлягає.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивованатим, щодоводи заявникапро необхідність виділення їй частини домоволодіння запершим варіантомяк другому співвласнику, не заслуговують на увагу і не доведені об`єктивними доказами. Суд апеляційної інстанції не вправі давати переоцінку доказам, які були здобуті та оцінені належним чином судом першої інстанції. Судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що, поділивши домоволодіння за ІІІ варіантом висновку експертизи, суд фактично виселив її з кімнати, в якій вона проживає та провела ремонт, їй як жінці буде складніше провести зміни у облашуванні життєвого простору і найбільш прийнятним для кожного буде І варіант поділу, адже їй залишиться облаштовані санвузол та кухня. Суди не дали оцінки тому, що судовий експерт визначив порядок користування земельною ділянкою площею 0, 25 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 без будь-яких правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, а також вказаний експерт ще визначив порядок користування земельною ділянкою у спільне користування 0,05 га, тобто всього 0,30 га, що є незаконним і виходить за межі позовних вимог. Для проведення поділу домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 повинна була винести рішення про дозвіл на поділ вказаного домоволодіння, а не тільки дати довідку, що можна провести поділ вказаного домоволодіння. Судовий експерт не провів експертну оцінку вартості приватизованої земельної ділянки площею 0,1230 та, що знаходиться в АДРЕСА_2 з цільовими призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.Суд безпідставно не визнав право власності на Ѕ частку приватизованої земельної ділянки площею 0,1230 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, власником якої є ОСОБА_2

(2) Позиція ОСОБА_2 .

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що земельна ділянка площею 0,1230 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , є його особистою приватною власністю, а тому не підлягає поділу як майно подружжя. Заявник зазначає, що внаслідок поділу будинку залишилася без засобів до існування, що не відповідає дійсності, оскільки згідно розподілу вона отримала кухню та санвузол.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

17 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду, а 11 червня 2019 року - судді-доповідачу Штелик С. П.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди установили, що сторони у справі перебували в шлюбі з 21 січня 1978 року, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2016 року. Прізвище ОСОБА_5 змінено на « ОСОБА_5 ».

Згідно рішення Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_2 площею 0,2500 га. Право власності на дану земельну ділянку ОСОБА_5 оформила 09 березня 2016 року, про що свідчить витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1, а. с. 151).

За час перебування у шлюбі сторони на вказаній земельній ділянці побудували будинковолодіння, яке складається із житлового будинку загальною площею 163,3 кв. м та господарських будівель і споруд. Зазначене майно розташоване в АДРЕСА_1 . Право власності на все будинковолодіння згідно рішення Пнівської сільської ради № 210 від 19 серпня 2008 року оформлене на ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 березня 2009 року.

Відповідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо розміру земельної ділянки для обслуговування будинку

У порядку поділу майна подружжя між сторонами поділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , необхідну для обслуговування цього будинку.

При цьому експерт виходив із того, що 0,2500 га виділено ОСОБА_5 рішенням Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року, а 452 кв. м - незначне збільшення площі земельної ділянки у домоволодінні за рахунок проїзду-проходу.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, зокрема: у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд.

Суд розподілив земельну ділянку під будинком за варіантом ІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи № 011/БТ-16 від 20 березня 2014 року, у тому числі виділив у спільне користування сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 452 кв. м.

Згідно положень частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Між тим, рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки розміром 452 кв. мдля обслуговування будинку по АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Суд вирішив питання щодо порядку користування земельною ділянкою, розмір якої не встановлено відповідно до правовстановлюючих документів на землю.

З урахуванням викладеного, судові рішення підлягають скасуванню у цій частині із відмовою у позові про поділ земельної ділянки розміром 452 кв. м.

Щодо дозволу Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області на переобладнання і перепланування будинку

Відповідно до пунктів 1.4.1-1.4.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Судовими рішеннями у справі зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати віконний блок у житловій кімнаті літ. 1-4, розширити пройом та облаштувати вхідний дверний пройом із встановленням дверного блоку; облаштувати зовнішні вхідні сходинки; облаштувати окремий хід на горище з вулиці; змінити та переоблаштувати автономну мережу електропостачання від загального вводу (виробити нову документацію); ОСОБА_5 - провести демонтаж дверного блоку між житловою кімнатою літ. 1-4 і житловою кімнатою літ. 1-5, а дверний пройом закласти - замурувати цеглою; демонтувати дверний блок між житловою кімнатою літ. 1-2 і житловою кімнатою літ.1-3, а дверний пройом закласти - замурувати цеглою; облаштувати дощату перегородку горища по лінії поділу - розмежування будинку; змінити та переоблаштувати автономну мережу електропостачання, від загального вводу (виробити нову документацію).

Згідно довідки Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 24 березня 2017 року № 331/02-25 орган місцевого самоврядування не заперечує проти перепланування житлового будинку по АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 202).

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів погоджується із висновками судів про дотримання пунктів 1.4.1-1.4.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 № 76, при вирішенні цієї справи.

Доводи касаційної скарги в цій частині безпідставні.

Щодо поділу земельної ділянки площею 0,1230 та, що знаходиться в АДРЕСА_2

Суди установили, що згідно державного акта на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 від 22 грудня 2002 року, йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1230 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в с. Білозорино Пнівської сільської ради Надвірнянського району в межах норм безоплатної приватизації земельних ділянок.

Жодних будівель, чи інших будь-яких споруд на даній ділянці не побудовано.

Відповідно до статті 57 СК України (у редакції станом на 22 грудня 2002 року) статей 81, 116 ЗК України (у редакції станом на 22 грудня 2002 року) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Таким чином, доводи заявника про те, що судом не проведено розподіл спірної земельної ділянки, є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_5 у касаційній скарзі на те, що суд фактично виселив її з кімнати, в якій вона проживає та провела ремонт, що найбільш прийнятним для кожного буде І варіант поділу будинку, адже їй залишаться облаштовані санвузол та кухня, є безпідставними, оскільки за результатами поділу будинку ОСОБА_5 виділено кухню літ. 1-5 площею 10,60 кв. м, а доводи щодо проведення ремонту заявник не підтверджувала доказами у межах розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно частини першої та другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

На підставі статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, судові рішення підлягають скасуванню у частині поділу земельної ділянки розміром 452 кв. м із відмовою у позові в цій частині, в іншій частині судові рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року скасувати у частині поділу земельної ділянки розміром 452 кв. м, у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик