У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 Справа №607/15071/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

представника заявника ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому зсіданні представник заявника пояснив, що заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення неправильності актових записів цивільного стану особи з метою поновлення її порушених особистих прав. Таким чином, вважає, що дану заяву необхідно розглядати в порядку позовного провадження, тому просить суд залишити без розгляду дану заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи заявника та матеріали заяви суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.95 року N 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Звертаючись з даною заявою до суду заявник просить в порядку окремого провадження встановити факт неправильності у актовому записі про народження та шлюб та внести зміни до даних актових записів.

Таким чином заявник звернувся до суду з метою вирішення питання про помилковість вказаних відомостей у відповідному записі про народження та шлюб, оскільки відповідач відмовився через відсутність первинних документів самостійно виправити допущену, на думку позивача, помилку.

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року N 2398-VI та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року N 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за N 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, під час вирішення справи необхідно встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт що стосується народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актових записів із внесеними відомостями щодо народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірні відомості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Відповідно до ч. 4. ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до переконання, що у даному випадку існує спір про право, тому заяву слід залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що дана заява підлягає до розгляду судами у позовному провадженні шляхом подання позовної заяви у порядку, передбаченому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Позивач має право подати клопотання на повернення сплаченого судового збору.

Роз`яснити заявнику, що дана заява підлягає до розгляду судами у позовному провадження шляхом подання позовної заяви у порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай