Справа № 2-3702/11
Провадження №6/522/1080/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонов Г.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонов Г.В., з поданням про тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання судового рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-3702/11 про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк (, МФО 320478), заборгованість за кредитним договором №214/П від 13.09.2006 р. у загальній сумі 2 869 311,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 17.11.2016 складає 75593967,87 грн.) та 11 311 070, 95 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова 646 125,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 984 391,48 доларів США; поточна заборгованість по процентам 22 671,24 доларів США; прострочена заборгованість по процентам 1 216 311,70 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 5 000 508,99 гривень; пеня за прострочення сплати процентів - 6310561,96 гривень, а також заборгованість за щомісячною комісією у розмірі 1 568 086,56 гривень; штраф у розмірі 888 045,00 грн. за порушення умов договору іпотеки від 13.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за реєстровим №13266; витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3 654,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч.3ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Г.В. перебуває виконавче провадження АСВП № 59250443 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3702/11 виданого 31.05.2017 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк (, МФО 320478), заборгованість за кредитним договором №214/П від 13.09.2006 р. у загальній сумі 2 869 311,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 17.11.2016 складає 75593967,87 грн.) та 11 311 070, 95 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова 646 125,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 984 391,48 доларів США; поточна заборгованість по процентам 22 671,24 доларів США; прострочена заборгованість по процентам 1 216 311,70 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 5 000 508,99 гривень; пеня за прострочення сплати процентів - 6310561,96 гривень, а також заборгованість за щомісячною комісією у розмірі 1 568 086,56 гривень; штраф у розмірі 888 045,00 грн. за порушення умов договору іпотеки від 13.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за реєстровим №13266; витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3 654,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

В обґрунтування зазначеного подання заявник зазначив, що боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості у нього не має.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонов Г.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до повного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-3702/11 від 17.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк (, МФО 320478), заборгованість за кредитним договором №214/П від 13.09.2006 р. у загальній сумі 2 869 311,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 17.11.2016 складає 75593967,87 грн.) та 11 311 070, 95 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова 646 125,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 984 391,48 доларів США; поточна заборгованість по процентам 22 671,24 доларів США; прострочена заборгованість по процентам 1 216 311,70 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 5 000 508,99 гривень; пеня за прострочення сплати процентів - 6310561,96 гривень, а також заборгованість за щомісячною комісією у розмірі 1 568 086,56 гривень; штраф у розмірі 888 045,00 грн. за порушення умов договору іпотеки від 13.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за реєстровим №13266; витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3 654,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Виконання тимчасового обмеження доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя