Справа № 724/951/19
Провадження № 2/724/380/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 18, між нею та відповідачем ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб.

Причиною розпаду сім`ї, є те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, в результаті чого втрачено взаєморозуміння і довір`я.

Від подружніх відносин у сторін є неповнолітні діти:

- син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, спору про поділ майна та місце проживання дітей немає, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

Зазначає, що відповідач ухиляється від забезпечення дітей та матеріальної допомоги не надає, але має нерегулярний, мінливий дохід.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву та:

- розірвати шлюб між ОСОБА_3 до ОСОБА_4 укладений 21 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 18, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 »;

- стягувати з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дітей, щомісячно.

19.08.2019р. на адресу суду надійшла заява відповідача про надання строку для примирення протягом 6 місяців. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що має намір зберегти сім`ю, при цьому просить суд врахувати наявність у подружжя двох дітей.

Представник позивача в судовому засіданні категорично заперечував проти надання строку для примирення, стверджує, що позивач не має намір зберігати сім`ю, подружжя проживає окремо, діти проживають разом з позивачем. За таких обставин просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд надати строк для примирення, оскільки відповідач має намір зберегти сім`ю. Щодо стягнення аліментів пояснив, що заявлена позивачем сума дещо завищена, відповідач ніде не працює, в нього відсутній дохід, а тому вважає за можливе стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму.

Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей (п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

З метою з`ясування позиції позивача щодо надання строку для примирення, а також надання можливості відповідачу примиритися з позивачем суд відкладав розгляд справи 22.08.2019р. (на підставі клопотанням представника відповідача), однак станом на 19.09.2019р. будь-яких дій щодо збереження сімейних відносин сторонами не вжито.

Також судом враховується, що провадження у справі було відкрито 10.06.2019р. і станом на 19.09.2019р., тобто понад три місяці, примирення між сторонами не відбулося, що свідчить про розлад подружніх стосунків.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи те, що позивач категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем, а тому на думку суду подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки примушування жінки до шлюбу не допускається.

Крім того, заява про надання строку для примирення подана відповідачем після закриття підготовчого провадження, а зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті з цих підстав, суперечитиме ч.3 ст. 210 ЦПК України.

Доводи представника відповідача, що він не був повідомлений про відкритя провадження у даній справі судом до уваги не приймаються, оскільки з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом було розміщено повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 21 жовтня 2011 року зареєстрованим Виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 18 (а.с.7).

Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд враховує наступне.

Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8, 9).

Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач ухиляється від забезпечення дітей.

Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою.

При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дітей, щомісячно, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати вищезазначені аліменти не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дітей, щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 768,40 грн. на користь позивача та судові витрати в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112, 157, 160, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , який було зареєстровано 21 жовтня 2011 року зареєстрованим Виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 18 - розірвати.

Змінити позивачу ОСОБА_3 після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне « ОСОБА_7 ».

Стягувати з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дітей, щомісячно.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

В решті частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 вересня 2019р.

Суддя: Л. Л. Гураль