УХВАЛА

16 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 295/13887/18

провадження № 61-11735св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло, шляхом виселення без надання іншого житла,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року у складі судді Слюсарчук Н. Ф. та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_4 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили усунути перешкоди у здійсненні ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 без надання іншого житла. В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що відповідач, хоч і зареєстрована за вказаною адресою, проте тривалий час в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачам, як співвласникам квартири, перешкоди у праві власності.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня

2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач на законним підставах набула права користування спірною квартирою, була вселена до квартири як член сім`ї співвласника квартири та зареєструвала у встановленому порядку своє місце проживання за адресою вказаної квартири, а відтак має право проживати у квартирі АДРЕСА_1 , користуватись нею на власний розсуд, оскільки не визнана судом такою, що втратила права користування житлом.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 14 червня 2019 року засобами поштового зв`язку, адвокат Ярош В. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року скасувати й ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушені норми матеріального права, висновки судів суперечать правовим висновкам Верховного Суду, що призвело до незаконної відмови у захисті права власників майна на усунення існуючих перешкод. Зокрема зазначають, що обставиною, яка стала підставою для реєстрації відповідача у належній позивачам квартирі було укладення між нею та позивачем

ОСОБА_1 шлюбу. Шлюб розірвано рішенням суду від 16 лютого

2016 року, яке набрало законної сили, а тому, на думку заявників, із дня набрання вказаним судовим рішенням законної сили припинила існувати обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту, тобто права відповідача на користування квартирою позивачів і реєстрацію у вказаній квартирі. Крім того, заявники вважають, що наявність рішення суду про вселення відповідача у квартиру позивачів не є перешкодою для звернення співвласників із позовом про виселення ОСОБА_3 На думку апелянтів, застосування статті 156 ЖК України у даному випадку є неправильним, оскільки застосуванню підлягають норми ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року справу № 295/13887/18 призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу

№ 295/13887/18 з Богунського районного суду м. Житомира.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло, шляхом виселення без надання іншого житла призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська