КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3956/19
Провадження № 2/552/1277/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2019 Київський районний суд м Полтави в складі:

головучого судді Васильєвої Л. М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянув у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором про виготовлення меморіального виробу,-

В С Т А Н О В И В:

12.07.2019 позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором про виготовлення меморіального виробу. Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . 25.11.2017 між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір на виготовлення та установку меморіального виробу (пам`ятнику) на могилі сина. За умовами договору відповідач зобов`язувався виготовити та установити меморіальний виріб (пам`ятник) до 01.07.2018, а вона зобов`язана була оплатити вартість робіт з виготовлення та установки пам`ятника 20 600 грн. Вона свої зобов`язання виконала, що підтверджується підписами та розписками відповідача про проведення повної оплати на додатку до договору та безпосередньо на самому договору. Відповідач обов`язки за договором не виконав, пам`ятник не виготовлений та не установлений. На даний час їй невідомо місцезнаходження ОСОБА_2 , він не відповідає на телефонні дзвінки та уникає зустрічей. П.4.2 договору установлена відповідальність за порушення договірних зобов`язань у вигляді штрафних санкцій у розмірі 0,5% від суми прострочки за кожен день. Меморіальний виріб мав бути виготовлений та встановлений відповідачем до 01.07.2018, станом на 08.07.2019 сума неустойки (штрафні санкції) за порушення строків виконання робіт з виготовлення та установки пам`ятнику складає 38 316 грн. Також, відповідач прострочив виконання зобов`язання вартістю 20 600 грн., то він додатково зобов`язаний сплатити на її користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 629.85 грн та інфляційні збитки у розмірі 1 970.41 грн. Загальна сума боргу за договором від 25.11.2017 складає 61 516.26 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем завдана та й надалі завдається моральна шкода, просила стягнути з відповідача 30 000 грн. Просила, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 91 516.26 грн., що складаються з: основної суми заборгованості за договором від 25.11.2017 20 600 грн., інфляційного збільшення суми боргу 1 970.41 грн., 3% річних 629.85 грн., штрафних санкцій за договором 38 316 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Ухвалою суду від 22.07.2019 відкрите провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач ОСОБА_1 , надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у порядку заочного провадження.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 будучи повідомленим про відкриття провадження у справі ( 29.07.2019) з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався, відзиву або заперечень проти позову не подавав.

Дослідивши матеріали справи суд керується наступним.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.10).

25.11.2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено , в простій письмовій формі, договір на виготовлення та установку меморіального виробу (пам`ятнику) на могилі її сина ОСОБА_3 . За умовами договору відповідач зобов`язувався виготовити та установити меморіальний виріб (пам`ятник) до 01.07.2018, із свого матеріалу і своїми засобами, а позивач зобов`язана була оплатити вартість робіт з виготовлення та установки пам`ятника 20 600 грн. ( а.с.8).

ОСОБА_1 свої зобов`язання виконала, що підтверджується підписами та розписками відповідача про проведення повної оплати на додатку до договору та безпосередньо на самому договору.

Відповідач обов`язки за договором не виконав, пам`ятник не виготовлений та не установлений.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд дійшов до висновку, що фактично між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 укладено оплатний, двосторонній, консенсуальний договір про виконання робіт за винагороду - договір побутового підряду, тому вони регулюються положеннями глави 61 ЦК України «Підряд» та Законом України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Укладеним між сторонами договором обумовлена ціна договору, виконання замовлення з матеріалу підрядника, строки виконання умов договору, та відповідальність за порушення умов договору сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. ст. 610, 611ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закон України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

На час звернення з позовом до суду відповідачк ОСОБА_5 зобов`язання по виготовленню та встановленню пам`ятника виконані не були у визначений сторонами термін, кошти позивачці не повернуті. Заперечнь по даному факту від відповідача не надходило.

Відповідач ухиляється від зустрічей із позивачем, жодних пояснень з приводу невиконання умов договору не надає, на телефонні дзвінки не відповідає.

Згідно договору та додатку до нього убачається, що позивач сплатила гроші за виготовлення пам"ятника у розмірі 20 600 грн повністю.( а.с.8-9).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Статтею 10 цього ж Закону визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідно до ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Неналежне виконання відповідачем ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань за договором підряду, а саме не виконання робіт з виготовлення та встановлення пам`ятника, призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення сплачених коштів за виготовлення пам"ятника у розмірі 20 600 грн на користь позивача із відповідача, оскільки відповідач не наданв жодного доказу у підтвердження виконання умов договору.

П.4.2 договору установлена відповідальність за порушення договірних зобов`язань у вигляді штрафних санкцій у розмірі 0,5% від суми прострочки за кожен день.

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь неустойки ( штрафних санкцій) , що передбачена договором, у розмірі 38 316 .00 грн.

П. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається із матеріалів справи між сторонами був укладений договір побутового підряду, умовами якого передбачено виконання відповідачем робіт з виготовлення пам"ятника.

Будь-які грошові зобов"язання договором не передбачені.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання та трьох відсотків річних не ґрунтується на вимогах закону та умовах укладеного договору, оскільки, дані правовідносини виникли на підставі договору підряду (виконання послуг), а не з договору з виконання грошових зобов`язань, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 30 000 грн суд керується наступним.

Відповідно до ст. 22 «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, та яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування передбачено безпосередньо нормами Конституції, законами України, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України, викладених в п. 1 постанови № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», із змінами, доповненнями, при вирішенні цих справ суди мають насамперед виходити із положень Закону «Про захист прав споживачів».

З роз`яснень, які містяться в п. 23 вищезазначеної постанови, вбачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що зазначене порушення відповідачем її прав, які виразились у тривалому невиконанні відповідачем умов договору з виготовлення пам"ятника на могилу сина спричинили їй тяжкі моральні та душевні страждання.

Враховуючи обставини справи суд вважає дії відповідача такими, що спричинили позивачеві душевні та моральні страждання, оскільки відповідач отримавши кошти на виготовлення пам"ятника протягом більше ніж два роки не виконав умови договору, чим позбавив позивача можливості укласти договір на встановлення пам"ятника з іншою особою, оскільки вона , будучи пенсіонером, не спроможна матеріально сплатити ще раз кошти за встановлення пам"ятника на могилі сина.

Фактично позивач знехтував почуттями пам"яті позивача за померлим.

На підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд повинен керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода, завдана споживачеві внаслідок недоліків (дефекту) продукції відшкодовується відповідно до закону незалежно від того, чи є вони небезпечними для життя і здоров`я людей , такий правовий висновок викладений в постанові ВС/КЦС, справа № 490/8831/15-ц, 28.09.18.

Враховуючи викладене, а також керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що зазначені обставини дають підстави для стягнення на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Крім того, позивач, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», звільнено від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 768,40 грн. та одну позовну вимогу майнового характеру в розмірі 768,40 грн., а всього суму судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти: 20 600 грн за невиконання договору підряду, 38 316 грн штрафних санкцій, 5 000 грн моральної шкоди, а всього 63 916 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536.80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя Л.М. Васильєва