Справа № 159/1324/19
Провадження № 2/159/667/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача адвоката Ковальчука В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Гарбарчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.03.19 р. звернулась до суду із вказаною вище позовною заявою до відповідача як ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на її користь 17 236 грн майнової та 5 000 грн моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, судові витрати у справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона проживає у власній кв. АДРЕСА_1 . У 2018 р. вона провела у вказаній вище квартирі капітальний ремонт. 10.01.19 р. з вини відповідача, який є її сусідою згори і власником кв. АДРЕСА_2 у цьому ж будинку, мало місце залиття її квартири. Відповідач добровільно відремонтувати пошкоджене майно чи відшкодувати вартість ремонтних робіт як матеріальну шкоду, не бажає. Покликаючись на ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 11, ст. ст. 16, 22, 1192 ЦК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 08.10.92 р., зазначає, що відповідальність за належний стан санітарно технічного обладнання у квартирі несе відповідач. Покликаючись на ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», зазначає, що у зв`язку із заподіянням їй відповідачем значної матеріальної шкоди, вона зазнала чималих незручностей у зв`язку з невирішенням спору у досудовому порядку. Зокрема у неї траплялись порушення сну, вона переживає постійні стреси та емоційні потрясіння (тривогу, невпевненість, переживання), відчуває психічне напруження, стурбованість у зв`язку з тривалістю ситуації; витрачає свій час та ресурси для звернення до суду у зв`язку із неможливістю захистити своє порушене право. Вона має слабке, підірване здоров`я, має інвалідність 2 гр., медичні протипоказання щодо будь - яких фізнавантажень. Відновлювальний ремонт квартири і непідйомна для неї його вартість при розмірі пенсії 1 497 грн є для неї стресовою ситуацією, що триває вже 2 міс.. Усі ці негативні емоції та переживання завдають їй моральної шкоди, що негативно позначається на її психологічному та фізичному стані і призводить до моральних страждань. Покликаючись на Статут ВООЗ, прийнятий 22.06.46 р., судову практику, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 1 167, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, розмір морального відшкодування визначає в сумі 5 000 грн та просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь також судові витрати у справі.

За ухвалою судді від 04.04.19 р. справу було прийнято до провадження у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та представника позивача - адвоката.

Відповідача як ОСОБА_1 було поінформовано про цю справу у встановленому законом порядку відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

За станом на 03.05.19 р. відзиву на позовну заяву від відповідача як ОСОБА_1 до суду не надійшло.

07.05.19 р. суду надано відомості про правильне власне ім`я відповідача ОСОБА_1 .

07.05.19 р. у судовому засіданні відповідачеві ОСОБА_1 вручено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами.

14.05.19 р. до суду посередництвом представника відповідача адвоката надійшов відзив відповідача як ОСОБА_1 на позовну заяву, обґрунтований тим, що відповідач позовних вимог не визнає. Критично оцінюючи наданий позивачем суду акт обстеження від 24.01.19 р., складений майстром КП «Верес» Димарчуком Н.Г. за участю позивача, зазначає, що такий акт не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, так як складений через 14 днів після події, описаної позивачем; не містить даних про те, коли мало місце затоплення, з чиєї вини, з якої причини, що саме пошкоджено; складений лише одним майстром за участю позивача, не комісійно, без запрошення відповідача на огляд за для того, щоб той мав змогу переконатись у факті затоплення; що саме затоплено, які збитки понесено, з чиєї вини, що виключає об`єктивність такого акта. Позивачем подано локальний кошторис без зазначення даних про те, коли та на чиє замовлення і ким він складений; ким затверджений, та відсутні відомості про те, чи складання таких кошторисів входить у коло провадження господарської діяльності особи. яка склала такий кошторис. Позивачем зазначена сума договірної ціни на ремонт житлової квартири позивача, а не сума встановлених внаслідок затоплення збитків. Такий кошторис не відповідає вимогам письмового доказу, так як не містить всіх необхідних реквізитів, не є може бути взятий судом до уваги як неналежний доказ. У локальному акті у розділі «Найменування робіт і витрат» визначено такі роботи, що не стосуються предмета позову, як то: ремонт стін, підлоги; електромонтажні роботи. До будматеріалів, виробів і конструкцій включено і ламінат, і суміші для керамічної плитки, мін вата, листи гіпсокартонні, плити деревостружкові товщиною 22 мм, плитка гіпсова «візантійська», прокладка під ламінат, тоді як у акті обстеження вказано лише затоплення стелі; нічого не зазначено про стіни, плитку, ламінат, електрику. Вважає, що позивач безпідставно виявляє намір здійснити ремонт власної квартири коштом відповідача. Покликаючись на ст. ст. 11, 22, 1 166 ЦК України, судову практику, зазначає, що відповідачем не заперечується те, що 10 січня при його спробі перекрити воду у квартирі кран на перекривання води, що був встановлений сином позивача під час ремонту у квартирі позивача і заміни водопровідних труб, почав протікати і внаслідок цього стався витік води. Але він поломку швидко ліквідував, сам попередив позивача про те, що стався витік води. Він заходив у квартиру позивача сусіди і бачив, що у стелі було зроблено декілька акуратних отворів задля того, щоб вода могла стекти, не пошкоджуючи гіпсокартонної стелі чи електрики. Ніякого затікання стелі чи стін, підлоги, пошкодження електроприладів, електропроводки не було. Ним же було запропоновано зробити ремонт стелі чи компенсувати його, на що сусіди не погодились. Більше позивач до нього з вимогами здійснити ремонт чи провести компенсацію, не зверталась. Крім того 08 травня він з членами своєї сім`ї приходив до сусідів задля мирного врегулювання спору, але двері не відчинили. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вважає надуманими та такими, що не підлягають до задоволення. Покликаючись на судову практику, зазначає, що позивачем не подано суду доказів винуватості відповідача у заподіянні шкоди затопленням квартири; причинового зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, про її розмір, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд враховує, що відповідачем та його представником адвокатом не подано разом з відзивом на позовну заяву доказів про надіслання копії відзиву та доданих до нього документів, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 191 ЦПК України, позивачеві, її представникові адвокатові. Разом з тим суд приймає до уваги, що відзив на позовну заяву, що поданий до суду, містить відмітку про отримання його копії представником позивача адвокатом 14.05.19 р., чого останній не заперечив у судовому засіданні 14.05.19 р., та сприймає таку відмітку як виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 191 ЦПК України.

За станом на 20.08.19 р. позивач чи її представник адвокат відповіді на відзив на позовну заяву до суду не подали.

Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача адвокат у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, суду додатково пояснив, що на пропозицію позивача про відшкодування завданих їй залиттям квартири збитків, відповідач мав намір надати 5 000 грн до початку ремонту, а інші 5 000 грн по його завершенню, однак, не надав жодного відшкодування.

Відповідач у судовому засіданні позову не визнав та 26.07.19 р. суду пояснив, що, позову він не визнає у повному обсязі; дійсно, він проживає у кв. АДРЕСА_2 над квартирою позивача і є її власником. Він спільно із свідком ОСОБА_3 робив ремонт у своїй квартирі. Подія сталась тому, що там був кран. Цей кран 3 р. ставив брат позивача. Вони цей кран перекрили і кран лопнув і вода почала текти. Він не думав, що той кран може лопнути. Про те, щоб перекрити кран на стояку, він не подумав. Вони із свідком ОСОБА_3 відразу почали збирати цю воду, повідомили сусіду позивача і просив ключа від підвалу, щоб там ще перекрити кран. Але позивач сказала, що ключа не має, зателефонує ОСОБА_4 . Про те, що буде робити щось із краном, він позивача не попереджував, а попередив лише про те, що до неї йде вода. Коли він заходив у квартиру позивача. то він побачив, що вона була на стелі; вони зробили у стелі дірочки біля чотирьох шт. - для того, щоб вода швидше стікала і не залишалась. Ці дірки були, вважає, просвердленими чи пробитими, і через них текла вода. Вважає, що ці дірки, зроблені позивачем, покращили, а не погіршили становище після залиття. У залитті квартири винуватий не він, а кран. Ту обставину, що 10.01.19 р. у його квартирі зірвало кран і було водою залито квартиру позивача, чим було завдано шкоди, він не заперечує. У квартирі позивача, дійсно, було зроблено ремонт. Коли складався акт обстеження, він присутнім не був. Він пропонував позивачеві 2 500 грн відшкодування шкоди відразу, та після ремонту ще 2 500 грн. Але син позивача ОСОБА_5 - сказав, що не згідний, щоб той дав відразу 5 000 грн, а ні - то буде судитись. В даний час він претензій позивача не визнає тому, що у всьому винуватий син позивача ОСОБА_5 - який займався ремонтами та 3 р. на його замовлення встановив йому неякісний кран саме цей.

Представник відповідача адвокат у судовому засіданні позову також не визнала з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Просить у задоволенні позову відмовити.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності позивача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, що забрані у справі, приходить до висновку, позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За змістом ст. ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 , виданного 13.04.2 000 р., позивач проживає у вказаній нею квартирі з 1992 р..

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення позивача серії НОМЕР_2 , виданого 15.08.18 р., позивач має інвалідність 2 гр..

Згідно з даними копії свідоцтва про право власності на житло від 20.12.07 р., позивач є співвласником вказаної вище її квартири.

Відповідно до копії паспорта відповідача серії НОМЕР_3 , виданного 13.03.97 р., відповідач ОСОБА_1 проживає у кв. АДРЕСА_3 з 31.05.18 р..

Належність кожної з вказаних вище квартир відповідно, сторонам, останніми та їх представниками адвокатами не оспорюється.

Як слідує з копії акта обстеження від 24.01.19 р., майстром ТзОВ «К.П. Верес» було виявлено у квартирі позивача затоплення стелі коридору і ванної кімнати в обсязі 8, 2 м. кв..

Аналізуючи вказаний вище акт, суд враховує, що він складений працівником товариства, на балансі обслуговування якого знаходиться будинок сторін.

Хоча наданий позивачем суду доказ акт не складений відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держкому України з питань ЖКГ від 17.05.05 р. N 76, що зареєстровано в МЮ України 25.08.05 р. за N 927/11 207, однак, обставина, стверджена таким доказом, відповідачем не спростована жодним чином.

Доводи відповідача та його представника адвоката про те, що такий акт є неналежним доказом, суд відкидає з огляду на таке.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено у ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як письмові докази, показання свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Однак суд переконаний, що такий письмовий доказ як акт обстеження від 24.01.19 р., наданий суду позивачем, є належним письмовим доказом у справі і містить інформацію щодо предмета доказування. Так у цьому акті йдеться про фіксування факту затоплення квартири позивача, а саме: стелі коридору та ванної.

З цих же міркувань суд відкидає доводи відповідача та його представника адвоката щодо неналежності такого письмового доказу як кошториси вартості ремонтних робіт у квартирі позивача, що складені спільно інженером проектувальником ОСОБА_6 та працівником товариства, на балансі обслуговування якого знаходиться будинок сторін - майстром ТзОВ «К.П. Верес» ОСОБА_7 М ОСОБА_8 Г..

Відповідно до копії зведеного кошторисного розрахунку вартості поточного ремонту квартири позивача за станом на 29.01.19 р., вона складає 17 236 грн, що є об`єктивним розміром завданої майнової шкоди.

Наведені у цих доказах обставини відповідачем та його представником - адвокатом не спростовано та вони стверджуються наведеними нижче показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Так свідок ОСОБА_9 в суді показав, що він є майстром. Коли він прибув у квартиру позивача у 2019 р., то побачив, що там був гарний і не давній ремонт. Стеля була зроблена в різних рівнях, з під світками, гарно, добре. Квартира у коридорі була залита, а також у санвузлі. Стеля та підлога ламінат були геть мокрими. Він склав акт обстеження як майстер, зазначивши площу, що залита; причина залиття з квартири, що розташована вище поверхом. Власник останньої це не заперечував, вказавши, що власними силами робили ремонт, - зі слів позивача. У квартирі позивача тоді були присутні: позивач та двоє її хлопців. Причина залиття з квартири поверхом вище, де попередньо господар почав заміну крана, не перекривши воду. Заявки про поламку стояка будинку тощо, не подавалось. Складений кошторис це вартість приведення квартири до того стану, що був до залиття квартири.

Так свідок ОСОБА_10 в суді показав, що він є сином позивача та проживає разом з нею у її квартирі. У його та позивача квартирі було залиття. О 1 2 год. того дня він був на роботі і про те, що зі стелі в них почалось залиття, йому зателефонувала і повідомила матір. Відповідач мав намір зробити ремонт у своїй квартирі для здавання її в оренду. Залиття мало місце внаслідок халатного протиправного ставлення відповідача, так як останній, замінюючи кран, не перекрив воду у стояку. Коли вони швидко приїхали і зайшли до відповідача, то побачили, що останній з ще одним чоловіком навіть не знали, як і де перекрити кран; намагались закрити дірку у трубці палкою, коли вода стала литись; вичерпували воду ганчіркою. Тоді вони пішли у підвал та там перекрили весь стояк, що нарешті зупинило воду. У його квартирі 3 тижні тому було лише завершено ремонт. Вся стеля залилась, залився весь ламінат. Він відразу намагався домовитись з відповідачем з приводу відшкодування збитків, що визначили в розмірі до 10 000 грн. Відповідач заходив у квартиру та все там добре бачив. З огляду на заяву відповідача про відсутність грошей та просьби, визнання винуватості та обіцянки все відшкодувати, суму збитків було зменшено собі у збиток до 7 000 грн. Однак відповідач згодом приніс 2 000 грн, а так як вони не захотіли таку суму, то - не відшкодував нічого. Позивач довго очікувала ремонту у квартирі, провести який змоги не мала. Коли вони зробили у квартирі ремонт, то матір, яка в даний час тяжко хворіє, була йому дуже рада. Однак вже через 3 тижні сталось залиття.

Хоча два вказані вище свідки були допитані у відсутності відповідача, однак останній 26.07.19 р. на пропозицію суду клопотати про повторний їх допит у його присутності, такого клопотання не заявив.

Так свідок ОСОБА_3 в суді 26.07.19 р. показав, що він є кумом відповідача. Коли вони у відповідача робили ремонт, по виникла потреба зняти змішувач. Треба було перекрити кран, але той лопнув і полилась вода. Вони намагались кран перекрити. Відповідач побіг перекривати кран до сусідів та повідомляти. А він забив кілком та ту воду, що лилась, збирали ганчірками, відрами. На підлозі вже води майже не було. Коли прийшли сини позивача брати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , він повідомив їм причину події та показав кран, що лопнув. Але ОСОБА_11 сказав, що йому байдуже і що вони будуть віддавати йому гроші. У день події віну квартиру позивача не приходив. Ці брати телефонували до відповідача з метою врегулювання конфлікту, та це ж робив і відповідач. Але через 10 днів ОСОБА_12 сказав прийти і поговорити. Вони прийшли до нього, вибачились за незручності перед позивачем. У квартирі позивача він тоді побачив добротний, якісний, відмінний, красивий ремонт. Наслідків та ознак залиття - не було. На стелі було 4 маленькі дірочки. Нічого збито чи розбито, роздроблено не було. По коридору тоді їх пропустили на пару метрів, іншого він не бачив. ОСОБА_12 сказав, що претензій не має, але щоб вони зробили йому стелю, яка зроблена з білого гіпсокартону, який вважав за необхідне замінити; претензій та ванної, де також текло, та до стін - немає. Відповідач сказав, що коли він зробить цю роботу, то це буде вартувати 5 000 грн. На такі умови пристали з наданням 2 500 грн спочатку та 2 500 грн після завершення роботи. Йому відомо, що квартиру позивача обслідували у відсутності відповідача.

Оцінюючи показання вказаних вище трьох свідків, суд враховує, що всі вони показали, що, дійсно, 10.01.19 р. мало місце залиття водою квартири позивача в той момент, коли відповідач проводив ремонтні роботи у своїй квартирі, розташованій поверхом вище над квартирою позивача, та у нього вийшов з ладу кран. При цьому відповідач не убезпечив такі свої ремонтні роботи засобом попереднього перекриття крана загального стояка. Відповідач невідкладно повідомив позивачеві про поломку крана та вживав заходів до зменшення наслідків від витоку води у його квартирі для позивача. Відповідач намагався врегулювати спір засобом надання певної суми коштів, що не влаштувала позивача.

Таким чином суд дійшов до переконання, що саме діями відповідача було спричинено залиття квартири позивача та заподіяння їй у зв`язку з цим певних майнових збитків та побутових незручностей .

Щодо показань цих трьох свідків в частині обсягу пошкоджень квартири позивача залиттям, то суд враховує, що син позивача, інтереси якої цьому свідкові не байдужі - показав про більші обсяги пошкоджень та більшу шкоду, спричинену залиттям квартири. А кум відповідача, який під час виходу крана з ладу спільно з відповідачем робив ремонтні роботи у квартирі відповідача, і інтереси якого не байдужі цьому свідкові - про дещо менші наслідки, які він міг спостерігати, однак, частково і лише в одного разу - через 10 днів після залиття.

Однак показання свідка ОСОБА_9 сторонньої для обох сторін особи - в тій їх частині, що він як майстер обслуговуючої організації, прибувши у квартиру позивача, побачив там якісний і свіжий ремонт, і разом з тим, пошкодження від залиття квартири водою, що за своїми розмірами стверджуються наданими суду позивачем даними про кошторис для відновлення квартири після залиття на тих же площах; переконують суд у тім, що, дійсно, мало місце таке пошкодження квартири позивача залиттям, про яке вказує позивач.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов`язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 1 166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому, зокрема, майнової шкоди.

Як роз`яснив Пл. ВС України у п. 2 постанови від 27.03.92 р. № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином суд вважає, що винуватість відповідача у завданні шкоди позивачеві доведена. Матеріали справи містять достатні та допустимі докази наявності причинового зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача як її заподіювача.

Суд визнає неспроможними доводи відповідача про те, що шкода позивачеві завдана залиттям квартири не з його вини, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість та таку презумпцію не спростував.

Тому позовні вимоги позивача в частині майнового відшкодування суд визнає підставними, обгрунтованими та такими. що підлягають до повного відшкодування.

Як випливає з положень ст. 1 192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи дані кошторису, наданого суду позивачем, для відновлення пошкодженої частини квартири позивача її залиттям відповідачем потрібна сума 17 236 грн.

Така сума не спростована відповідачем та його представником адвокатом у судовому засіданні.

Тому в цій частині позов підлягає до повного задоволення.

Обговорюючи питання морального відшкодування, суд враховує положення ст. 23 ЦК України, згідно з якою особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем на обгрунтування позовних вимог в частині позову про стягнення моральної шкоди зазначено, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача. що спричинили їй майнову шкоду залиттям квартири, їй було завдано моральної шкоди чималими незручностями і відновлювальний ремонт став для неї довготривалою стресовою ситуацією.

Таке обґрунтування суд приймає до уваги, відкидаючи обґрунтування позивачем таких вимог, що полягає у тому, що моральна шкода їй завдана була тим, що відповідач не провів бажаного для неї відшкодування у позасудовому порядку.

Однак суд вважає, що оскільки відповідач відразу після виявлення несправності крана попередив позивача про залиття квартири і цим сприяв зменшенню наслідків залиття; після цього намагався частково відшкодувати завдані ним збитки, пропонуючи позивачеві гроші чи ремонт, що не знайшло згоди самої позивача, суму морального відшкодування слід зменшити до 2 000 грн.

Тому позов слід задовольнити частково: у частині майнового відшкодування у повному обсязі; у частині морального відшкодування частково. В решті позову - слід відмовити.

Судових витрат позивач у справі не понесла, тому суму судового збору слід стягнути з відповідача на доход держави.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11 - 13, 15, 16, 22, 23, ч. 3 ст. 386, ст. ст. 1 166. 1 192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17 236 (сімнадцять тисяч двісті тридцять шість) грн майнової шкоди та 2 000 (дві тисячі) грн моральної шкоди, а всього: 19 236 (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять шість) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на доход держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник позивача адвокат Ковальчук Василь Сергійович, адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. 40 р. Перемоги, 20/76.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник відповідача адвокат Гарбарчук Наталія Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_3 ., адреса: АДРЕСА_6 го АДРЕСА_7 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду виготовлено 29.08.19 р..