441/212/19 2/441/338/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участі секретаря - Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області, третя особа - Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської області про визнання недійсним та скасування Державного акту та державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

позивачка 07.02.2019 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власноті на землю, виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), площею 1.3745 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох окремих ділянок, відповідно площами 1.1589 га (рілля) та 0.2156 га (кормові угіддя), серія ІІ-ЛВ № 090348, скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , якій за життя належала земельна ділянка площею 1.3745 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл.

Оскільки на час смерті матері вона була єдиною спадкоємицею, спадщину фактично прийняла вступивши в управління спадковим майном. Приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округу Голубець І.Г. було відкрито спадкову справу, однак 08 травня 2018 року нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю ім`я та по батькові її матері вказано неправильно « ОСОБА_3 замість « ОСОБА_3 ».

Зазначає, що рішенням державного реєстратора від 29.11.2018 їй було відмовлено у здійсненні реєстрації права власності на спадкове майно після смерті матері, оскільки не скасований Державний акт на ім`я ОСОБА_3 та державна реєстрація на вказані земельні ділянки. Державний акт виданий після смерті спадкодавця.

Позивачка вважає, що відповідачі своїми протиправними діями порушили її право на отримання свідоцтва про право на спадщину та порушили норму ст. 25 ЦК України, а саме: видали акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) після її смерті, тобто, після припинення цивільної правоздатності особи. Отже, такий Державний акт про право приватної власті на землю слід вважати недійсним.

Ухвалою судді від 25.02.2019 провадження у справі відкрито.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 12.09.2019 її представник ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.с.58)

Представник відповідача - Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час та дату розгляду справи, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подав (а.с.57)

Представник третьої особи - Великолюбінської селищної ради до суду також не з`явився, 12.04.2019 подав заяву про розгляд справи без участі третьої особи, не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 (а.с.40-41)

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.ст. 373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.

За ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно положень ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 23.02.2016, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 73 (а.с.18)

Позивачка ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 01.02.1975, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.03.2016 № 1 (а.с.9,19)

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 25.04.1996 позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »(а.с.8)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом. Спадкове майно складалося із земельної ділянки площею 1.3745 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох окремих ділянок, відповідно площами 1.1589 га (рілля), кадастровий номер :04:000:0102, та 0.2156 га (кормові угіддя), кадастровий номер :13:000:0379, які належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 090348 від 15.01.2002, виданого на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 9 від 11.01.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 849, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інше (а.с.10-17, 31-32). Датою видачі вищезазначеного акту є 15.01.2002, тобто через три роки після смерті спадкодавця.Крім того, наявні помилки у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю, а саме: ім`я та по батькові спадкодавця вказано неправильно « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ». Таке унеможливлює отримання для позивачки свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із копії вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 090348 від 15.01.2002, виданого на ім`я ОСОБА_2 (на даний час рішенням суду встановлено, що акт фактично видавався на ОСОБА_2 ), ОСОБА_2 передавалась у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.3745 га.

Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27.08.2018 за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.3745 га, яка знаходиться на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22-25). Обставини, що були встановлені вказаним рішенням суду, а саме той факт, що позивачка являється спадкомцем після смерті ОСОБА_3 , спадщину яка належала матері фактично прийняла повторному доказуванню не підлягають.

З огляду на вище наведене, беручи до уваги підставність позовних вимог та обґрунтованість слід вважати їх належними допустимими та достатніми доказами у справі, позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки на час реєстрації права власності як видно із копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 090348, виданого 15.01.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №9 від 11.01.2002, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №849 на ім`я ОСОБА_2 (даний акт фактично видавався на ОСОБА_2 , датою його видачі є 15.01.2002), ОСОБА_2 передавалась у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.3745 га, яка складається з двох окремих ділянок, відповідно площами 1.1589 га (рілля) та 0.2156 га (кормові угіддя).

Враховуючи особливості позову суд залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10-13, 76, , 258-265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України в ред. 1963 р., ст. 81,116, 126 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 090348 від 15.01.2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 9 від 11.01.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 849.

Скасувати державну реєстрацію земельних ділянок площею 1.1589 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0102, та площею 0.2156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :13:000:0379.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «19» вересня 2019 року.

СуддяН. І. Яворська