Справа № 565/1276/19
Провадження № 2/565/469/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Бірюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и в :

У суд звернулося Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.07.2013 року в сумі 15406,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач ОСОБА_1 підписала заяву № б/н від 12.07.2013р. та отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 02.07.2019р. утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 15406,88 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 5459,47 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3193,13 грн., пеня - 4606,24 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 938,98 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 709,85 грн. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача Чепіги Д.О. про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а саме особисто в суді отримала повістку про виклик до суду, проте в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала.Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовнфі вимоги не визнала повністю.

Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом із копії анкети-заяви відповідача від 12.07.2013р. встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а саме надання кредиту шляхом отримання платіжної картки кредитка «Універсальна».

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 02.07.2019р. утворилася заборгованість по кредитному договору ОСОБА_1 в загальній сумі - 15406,88 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 5459,47 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3193,13 грн., пеня - 4606,24 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 938,98 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 709,85 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення штрафів та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12 липня 2013 року, посилався на копію Витягу з Тпарифів обслуговувваннЯ кредитних карт "Універсальна" та Витяг Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі в застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заявлених до стягнення позивачем нарахованої пені та штрафів, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Розглядаючи позовні вимоги в іншій частині судом встановлено, що згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 02.07.2019р. має місце заборгованість по кредитному договору ОСОБА_1 в сумі 15406,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5459,47 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 3193,13 грн..

Отже, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вбачає підстави для стягнення із договору ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 5459,47 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 3193,13 грн. на загальну суму 8652,60 грн.

Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1078,83 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 56,16 %.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України,ст.ст. 526, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 12 липня 2013 року у сумі 8652 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 60 (шістдесят) копійок, станом на 02.07.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк 1078 (одну тисячу сімдесят вісім) гривень 83 (вісімдесят три) копійки судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк: місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан