РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11886/17

Провадження № 2/643/308/19

12.09.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Стальмакової В.О., Гончарова О.В., Новакової Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Сукачов М.О., Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом;

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , треті особи: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про припинення права власності на частку в майні, та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - державний нотаріус Одинадцятої ХДНК Сукачов М.О., в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_5 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк він подав до Одинадцятої ХДНК заяву про прийняття спадщини. Крім нього заяву про прийняття спадщини подала мати померлої - ОСОБА_2 . Спільний із померлою неповнолітній син позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч.4 ст. 1268 ЦК України. ОСОБА_2 є опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 , згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 у справі № 640/10335/16-ц. Інших спадкоємців після померлої ОСОБА_5 немає, інших заяв про прийняття спадщини до органів нотаріату не надходило. За заявою позивача від 27.03.2017 про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Сукачовим М.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2017 № 1795/02-31, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадковій справі документів, що посвічують право власності спадкодавця на спадкове майно. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру знаходиться у матері померлої - ОСОБА_2 , яка відмовляється передати їх нотаріусу для долучення до спадкової справи, в зв`язку з чим позивач позбавлений права реалізувати свої права в позасудовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_6 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи: Одинадцята ХДНК, Департамент служб у справах дітей ХМР, в якій просить припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить йому в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ; та визнати за неповнолітнім ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті померлої 29.1.2016 ОСОБА_5 (а.с.43-47).

На обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач зазначає, що за життя ОСОБА_5 мешкала разом з сином ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 . Зі своїм чоловіком позивачем у справі ОСОБА_3 вона не проживала останні 10 років, оскільки він погано ставився до їх нього спільного сина. В березні 2016 ОСОБА_3 насильно забрав неповнолітнього сина ОСОБА_4 з місця його постійного проживання, та проти його волі, помістив в будинок свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , погрожуючи останньому, що здасть його в інтернат. 10.06.2016 робоча комісії Київського району м. Харкова визнала вчинення психологічного насильства стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 з боку батька - ОСОБА_3 . За даним фактом 05.04.2016 інспектором Київського ВП ГУ НП в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ХА № 030795 стосовно ОСОБА_3 , та постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2016 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт. Крім того, з огляду на продовження протиправних проявів ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4 , за її позовом рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього сина, над неповнолітнім ОСОБА_4 встановлено опіку та призначено її опікуном. ОСОБА_2 вважає, що агресія до сина продиктована тим, що до смерті її дочки ОСОБА_5 причетний її чоловік - ОСОБА_3 та його мати - ОСОБА_8 . На теперішній час за даним фактом порушено кримінальне провадження № 0000148 за ч.2 ст. 121 КК України, яке розслідується Київським ВП ГУ НП в Харківській області. За рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина. ОСОБА_2 зазначає, що згодом нею буде подано позов про усунення ОСОБА_3 від спадкування, оскільки його може бути визнано причетним до смерті його дружини ОСОБА_5 . Також, що є усі правові підстави для припинення права власності ОСОБА_3 на частку спадкоємця, оскільки 1/3 частина однокімнатної квартири не може бути виділена в натурі, спільне користування квартирою не представляється можливим, частка відповідача у праві спільної часткової власності є незначною та припинення права на частку не завдасть істотної шкоди інтересам позивача, оскільки він постійно зареєстрований та проживає за іншою адресою.

Зустрічна позовна заява прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 15.11.2017 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Департамент служб у справах дітей ХМР (а.с.34).

Від третьої особи Департаменту служб у справах дітей надійшли письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_3 , в яких третя особи просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . відмовити та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , посилаючись на те, що спільне володіння та користування спадковим майном неможливо, та задоволення первісного позову не відповідає інтересам неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с.70).

Позивач в особі представника ОСОБА_1 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просить у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у зустрічній позовній заяві представник відповідача фактично визнає вимоги первісного позову, зазначаючи про належність ОСОБА_3 1/3 частини спірної квартири. Крім того, хоча спадкоємцями ОСОБА_5 прийнято спадщину, проте право власності на спадщину не оформлено та свідоцтв про право на спадщину ніким не отримано, тоді як позов про припинення права особи на частку у спільному майні може бути пред`явлений лише співвласниками такого майна. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 365 ЦК України, доказів внесення ОСОБА_2 або її представником будь-яких коштів на депозитний рахунок суду, не надано, а також не надано доказів про вартість спірної квартири, а саме, звіт про оцінку майна (а.с.8-83).

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 23.04.2018 призначено судову оціночну-будівельну експертизу з метою визначення дійсної ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 (а.с.104-105).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, у задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову заперечувала у повному обсязі, зазначаючи про неможливість спільного з позивачем користування спадковим майном через його погане ставлення до свого неповнолітнього сина, зустрічний позов підтримала у повному обсязі.

Треті особи просили провести судовий розгляд справи без участі їх представників, про що зазначили у письмових заявах.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 наступним чином: 1/5 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-832, виданого 01.06.2013 Четвертою ХДНК ХМНО Харківської області; 1/5 частина - на підставі свідоцтва про право власності р. № 5-99-192724 від 14.07.1999 Ц(в)ПДЖФ (договір про визначення часток в спільній сумісній власності р.№ 5022 від 13.08.2010 приватний нотаріус ХМНО Бєсєда Т.Д.; 3/5 частини - на підставі договору дарування р. № 5-1006 від 09.10.2010, що підтверджується відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9-10).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 12221 від 31.10.2018, ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на жовтень 2018 становить 515217 грн. (а.с.110-126).

29.01.2016 ОСОБА_5 померла (а.с.5).

10.01.2016 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 121 КК України за фактом, що 10.01.2016 о 15 год. 30 хв. в ході виниклого сімейного конфлікту, який мав місце за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом з ЄРДР № 0000148 (а.с.51).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно - належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Померла ОСОБА_5 має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48).

Батько спадкодавця помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На час смерті спадкодавця позивач ОСОБА_3 та померла ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Твердження відповідача про те, що померла ОСОБА_5 з чоловіком - позивачем у справі, не проживала однією сім`єю останні 10 років, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтвердженні наявними у справі доказами.

За рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 у справі № 640/10335/16-ц за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_4 та призначено його опікуном ОСОБА_2 (а.с.11-12).

За рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 № 640/2469/17 зі ОСОБА_3 присуджені до стягнення аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (а.с.56,57).

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Малолітній син ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняв на підставі ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Мати померлої ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлої дочки ОСОБА_5 , подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 18.02.2016, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 370 від 18.02.2016, спадкова справа № 154/2016.

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_3 22.02.2016 подав до Одинадцятої ХДНК заяву про прийняття спадщини щодо майна його дружини ОСОБА_5 , яка зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 206 22.02.2016, спадкова справа № 154/2016.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Одинадцятої ХДНК Сукачова М.О. від 29.03.2017 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Таким чином, позивач, як чоловік померлого спадкодавця ОСОБА_5 , має право на 1/3 частину спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

За змістом ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, за змістом норми вищезазначеного закону, право на пред`явлення позову про припинення права особи на частку у спільному майні, належить лише співвласнику такого майна.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Доказів про зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно відповідачем ОСОБА_2 суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, припинення за судовим рішенням права особи на частку у спільному майні можливе лише за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У зустрічній позовній заяві відповідач про внесення вартості частки майна на депозитний рахунок суду не зазначає та докази цього суду не надала.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі, підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1560 грн. 00 коп. (а.с.4,22), а також витрати за проведення судової оціночно-будівельної експертизи у розмірі 6435 грн. (а.с.109).

Відповідач є інвалідом 2-ї групи (а.с.60,61) та звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 92, 128-131, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1560 (одну тисячу п`ятсот шістдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 24.09.2019.

Суддя Т.В. Поліщук