Справа № 444/677/18 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/794/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/795/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника Львівського національного аграрного

університету Антоніва Н.С.,

представника ОСОБА_1 Швець Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Львівського національного аграрного університету на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу цього ж суду від 08 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного аграрного університету про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом Львівського національного аграрного університету про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтовував тим, що він працював у Львівському національному аграрному університеті на різних посадах, починаючи з 04.09.1979. Зокрема, 01.09.2005 позивач переведений на посаду завідувача кафедри статистики та аналізу, професора, 05.02.2014 - зарахований за конкурсом на посаду завідувача кафедри статистики та аналізу, як такий, що обраний за конкурсом до 05.02.2019. 17.01.2018 позивачем було подано відповідачу заяву з проханням звільнити його від виконання обов`язків завідувача кафедри статистики і аналізу у зв`язку з репресіями та преслідуванням його і членів кафедри, недовірою до нього зі сторони адміністрації університету, необгрунтованими звинуваченнями в його адрес та, як наслідок, неможливістю займатися науковою діяльністю. Одночасно 17.01.2018 було подано заяву про переведення на посаду професора кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету. 23.01.2018 ректором Львівського національного аграрного університету було видано розпорядження № 02, яким створено комісію перевірки доводів позивача, щодо здійснення по відношенню до нього і членів кафедри статистики та аналізу репресій і переслідувань, необґрунтованих звинувачень, а також недовіри зі сторони адміністрації університету. За результатами перевірки наявності фактів порушення трудового законодавства, відповідач не знайшов їх підтвердження. 12.02.2018 оскільки підстав для звільнення позивача не було виявлено відповідачем, позивач прибув на роботу, розписався в табелі обліку робочого часу та приступив до виконання свої посадових обов`язків, зокрема, брав участь у вченій раді факультету. Однак ректор Львівського національного аграрного університету з власної ініціативи виніс наказ №74-к від 12.02.2018 про звільнення позивача на підставі п.4 ст.36, ст.39 КЗпП України у зв`язку з розірванням строкового трудового договору з ініціативи працівника.

Позивач вважав наказ ректора Львівського національного аграрного університету №74-к від 12.02.2018 незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасування, оскільки відповідач попри те, що не розірвав трудовий договір з підстав зазначених у заяві позивача від 17.01.2018, провів перевірку та не виявив фактів, які б давали йому підстави звільнити позивача на підставі статті 39 КЗпП України у зв`язку з порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору. І тільки після цього, не виявивши жодних порушень, через 25 днів з моменту подачі позивачем вказаної вище заяви, відповідач вирішив звільнити позивача з власної ініціативи, попри те, що трудові відносини тривали і не були припинені. Крім цього, вихідна допомога виплачена не була, що додатково свідчить про те, що звільнення позивача не відбулося внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору. Оспорюваний наказ не містить вказівки, що звільнення відбулося внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору та як наслідок, не містить вказівки про виплату позивачу вихідної допомоги в силу вимог ст. 44 КЗпП України. Вважає, що відповідач не мав права припиняти трудові відносини з позивачем, не мав права самостійно змінювати визначену працівником (позивачем) у заяві причину звільнення з роботи, як наслідок не мав законних підстав винести оспорюваний наказ. На підставі наведеного просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ ректора Львівського національного аграрного університету «Щодо особового складу» №74-к від 12.02.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету.

Поновлено ОСОБА_1 - на посаді завідувача кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету з 13.02.2018.

Стягнуто з відповідача Львівського національного аграрного університету в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу тобто з 13.02.2018 року до часу ухвалення судового рішення по справі, тобто до 19.12.2018 в розмірі 61 739 грн. 39 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов`язкових платежів).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та сплати середнього заробітку за один місяць в сумі 11 789 грн. 40 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов`язкових платежів).

Стягнуто з відповідача Львівського національного аграрного університету судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в користь держави, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У вимозі позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача Львівського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 витрат понесених на отримання професійної правничої допомоги відмовлено.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08 січня 2019 року внесено виправлення в короткий та повний текст рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2018 року та в резолютивній частині рішення суду по справі 444/677/18 провадження 2/444/617/18:

Замість «Стягнути з відповідача Львівського національного аграрного університету в користь ОСОБА_1 ,середній заробіток за час вимушеного прогулу тобто з 13.02.2018 року до часу ухвалення судового рішення по справі , тобто до 19.12.2018 року в розмірі 61 739 (шістдесять одна тисяча сімсот тридцять дев`ять) грн. 39 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов`язкових платежів)» зазначити «Стягнути з відповідача Львівського національного аграрного університету в користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу тобто з 13.02.2018 року до часу ухвалення судового рішення по справі, тобто до 19.12.2018 року в розмірі 88 735 (вісімдесять вісім тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 74 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов"язкових платежів).»

- замість «Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та сплати середнього заробітку за один місяць в сумі 11 789 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесять дев`ять) грн. 40 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов`язкових платежів) вказати «Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та сплати середнього заробітку за один місяць в сумі 11 428 (одинадцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 50 коп. (сума визначена без нарахування та сплати відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи та інших обов`язкових платежів)».

Рішення суду оскаржив Львівський національний аграрний університет.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач розірвав трудовий договір з позивачем не з підстав, зазначених у заяві ОСОБА_1 від 17.01.2018 не відповідає дійсності. Вказує, що звільнення позивача на підставі ч. 4 ст. 36 та ст.39 КЗпП України не суперечить змісту його заяви та чинному законодавству. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поновив позивача саме на посаді завідувача кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету. Крім цього посилається на те, що розрахунок середнього заробітку не відповідає положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати. Просить рішенця суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалу суду оскаржив Львівський національний аграрний університет.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що розбіжність в розмірах стягнутих сум не є наслідком арифметичних помилок, а оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції фактично змінив рішення суду по суті. Просить ухвалу сулу скасувати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Львівського національного аграрного університету Антонів Н.С. підтримав апеляційні скарги з підстав, викладених у них, представник ОСОБА_1 Швець Д.Ю. заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у письмовій заяві від 17.01.2018, поданій на ім`я ректора Львівського НАУ академіка НААНУ ОСОБА_2 , просив звільнити його від виконання обов`язків завідувача кафедри статистики та аналізу у зв`язку із репресіями та переслідуванням його і членів кафедри, недовірою до нього зі сторони адміністрації університету, необгрунтованими звинуваченнями в його адрес та не можливістю займатися науковою діяльністю (а.с. 58 т.1).

Із копії письмової заяви ОСОБА_1 від 17.01.2018, поданої на ім`я ректора Львівського НАУ академіка НААНУ ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 просив перевести його на посаду професора кафедри статистики та аналізу на …… штатного окладу у зв`язку із репресіями та переслідуванням, неналежною оцінкою його професійної придатності, спробами дискредитувати його як викладача і науковця, неможливістю виконувати функції професора і члена кореспондента НААНУ та досягненням пенсійного віку (а.с. 59 т.1).

Із копії розпорядження від 23.01.2018 № 02 ректора університету академіка ОСОБА_2 вбачається, що у зв`язку із надходженням заяви від завідувача кафедрою статистики та аналізу, д ІНФОРМАЦІЯ_1 е.н., професора, члена-кореспондента НААНУ ОСОБА_1 щодо здійснення по відношенню до нього і членів кафедри статистики та аналізу репресій і переслідувань, необгрунтованих звинувачень а також недовіри зі сторони адміністрації університету, утворено комісію з метою перевірки викладеного в заяві ОСОБА_1 , в тому числі щодо наявності фактів репресій і переслідувань, необгрунтованих звинувачень і недовіри зі сторони адміністрації університету. За результатами роботи комісію зобов`язано скласти акт до 01.02.2018 і надати інформацію адміністрації і вченій раді університету (а.с. 60 т.1).

Згідно Акту підсумку роботи комісії від 29.01.2018 за результатами проведеного обговорення та аналізу наданих завідувачем і співробітниками кафедри статистики та аналізу письмових пояснень, комісія дійшла висновку, що твердження, викладені у заявах професора ОСОБА_1 , необгрунтовані, оскільки не знайшли жодного підтвердження (а.с. 34 т.1).

Із копії листка непрацездатності вбачається що ОСОБА_1 з 26.01.2018 по 09.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні.

Згідно наказу ректора Львівського національного аграрного університету ОСОБА_2 від 12.02.2018 № 74-к вбачається, що ОСОБА_1 , завідувача кафедри статистики та аналізу, звільнено 12.02.2018 згідно п.4 ст.36, ст.39 КЗпП України в зв`язку з розірванням строкового трудового договору з ініціативи працівника, з виплатою компенсації за 162 календарних днів невикористаної щорічної оплачуваної відпустки. Підстава заява ОСОБА_1 та згода адміністрації (а.с. 57 т.1).

Із копії листа ректора Львівського національного аграрного університету ОСОБА_2 від 12.02.2018 вбачається, що Львівський національний аграрний університет розглянув заяву ОСОБА_1 від 17.01.2018, яка надійшла 18.01.2018, про переведення ОСОБА_1 на посаду професора кафедри статистики і аналізу у зв`язку і репресіями та переслідуваннями, не належною оцінкою його професійної придатності, спробою дискредитувати його як члена-кореспондента НААНУ і науковця, не можливістю виконувати функції професора і члена-кореспондента НААНУ досягненням пенсійного віку. Зокрема, у листі зазначено, що Львівський національний аграрний університет унеможливлений перевести ОСОБА_1 на посаду професора кафедри статистики і аналізу, позаяк згідно поданої ним заяви про звільнення від 17.01.2018 трудові відносини із ним були припинені на підставі наказу ЛНАУ № 74-К від 12.02.2018, а в розрізі ст. 32 Кодексу законів про працю України допускається переведення на іншу роботу лише працівників ЛНАУ (а.с. 61 т.1).

Із копії письмової заяви ОСОБА_1 від 13.02.2018 вбачається, що ОСОБА_1 просить прийняти його на роботу на посаду професора кафедри статистики та аналізу на 0,5 посадового окладу з 16.02.2018 (а.с. 36 т.1).

З листа ректора Львівського національного аграрного університету ОСОБА_2 від 16.03.2018 вбачається, що у відповідь на заяву ОСОБА_1 , яка надійшла до Львівського національного аграрного університету 23.02.2018, заявника повідомлено, що згідно заяви позивача від 17.01.2018 про звільнення від виконання обов`язків завідувача кафедри статистики та аналізу, він був звільнений (наказ № 74-к від 12.02.2018 згідно п.4 ст.36, ст.39 КЗпП України з зв`язку з розірванням строкового трудового договору з ініціативи працівника). Згідно заяви позивача від 17.01.2018, він був звільнений від виконання функцій гаранта освітньої програми «Менеджмент» (наказ № 40 від 27.02.2018). Заява від 17.01.2018 про переведення на посаду професора кафедри статистики та аналізу, є не змістовна і незрозуміла, тому не задоволена, заява позивача від 17.01.2018 про виключення зі складу Вченої ради університету задоволена (витяг з протоколу засідання Вченої Ради №5 від 22.02.2018). Заява про прийняття на посаду професора кафедри статистики та аналізу від 13.02.2018 не може бути задоволена у зв`язку з перерахунком годин та змінами у штатному розписі (а.с. 39 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковий, на визначений строк та таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання.

Відповідно до ст.39 КЗпП України, строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

У частині третій статті 54 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації (далі Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 № 744, передбачено, що при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін.

Як вбачається із записів в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 йому присвоєно вчене звання професора кафедри статистики і аналізу відповідно до наказу № 351/3 від 14.11.2002, 11.09.2005 переведений на посаду завідувача кафедри статистики та аналізу, професора на підставі наказу №225-к від 01.09.2005, 01.07.2012 продовжено термін роботи на посаді завідувача кафедри і статистики і аналізу до часу завершення оголошеного конкурсу на підставі наказу №563-к від 02.07.2012, 05.02.2018 зарахований за контрактом на посаду завідувача кафедри статистики і аналізу, як обраний за конкурсом до 05.02.2019 на підставі наказу №60-к від 05.02.2014.

Згідно п.п.1.3 п.1 посадової інструкції завідувача кафедри статистики та аналізу Липчука В.В. затвердженої ректором Львівського національного аграрного університету академіком НААНУ ОСОБА_3 В.В. від 01.09.2018, посада завідувача кафедри є виборною. Порядок виборів на вказану посаду визначається Статутом вищого навчального закладу. Обраний завідувач кафедри призначається на посаду та звільняється з посади наказом першого керівника вищого навчального закладу.

Встановлено, що відповідач розірвав трудовий договір не з підстав зазначених у заяві позивача від 17.01.2018, провів перевірку та не виявив фактів, які б давали йому підстави звільнити позивача на підставі статті 39, п.4 ст.36 КЗпП України у зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору, та не врахував, що позивач просив звільнити його від виконання обов`язків завідувача кафедри статистики та аналізу, а також те, що дана посада є виборною, тобто завідувач кафедри здійснює свої повноваження за основною посадою, обов`язки за якою він суміщає з науково-педагогічною діяльністю на посаді доцента або професора.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що звільнення позивача виконано з порушенням вимог КЗпП України та є незаконним, а відтак наказ ректора Львівського національного аграрного університету «Щодо особового складу» №74-к від 12.02.2018 про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 поновленню на посаді завідувача кафедри статистики і аналізу Львівського національного аграрного університету з 13.02.2018.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 235, ст. 237-1 КЗпП України суд, у разі звільнення працівника без законної підстави, поновлює його на попередній роботі. При ухваленні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Відповідно до абз.3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Встановлено, що судом першої інстанції розрахунок середньомісячної заробітної плати проведено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Зокрема, судом враховано, що кількість робочих днів за період з 13.02.2018 по 19.12.2018 становить 214 робочих днів. При визначенні середньоденної заробітної плати суд правильно виходив із розміру заробітної плати ОСОБА_1 за останні два місяці роботи за грудень 2017 року та січень 2018 року, при цьому врахувавши, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 перебував 4 дні у відрядженні та 5 днів на лікарняному, та правильно визначив, що середньоденна заробітна плата позивача становила 601 грн. 05 коп, а загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 128 624 грн 70 коп.

Проте, районний суд, не врахував, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин, та прийшов до помилкового висновку, що сума заробітної плати за вересень 2018 року та жовтень 2018 року в розмірі 21 757 грн. 56 коп., отримана позивачем на іншій роботі в період вимушеного прогулу, а саме у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького, підлягає відмінусуванню в частині, що не перевищує середньомісячного заробітку за попереднім місцем праці.

Однак, враховуючи, що рішення суду позивачем не оскаржується, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни у цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, прийшла до висновку, що у суду першої інстанції були підстави для внесення виправлень у рішення суду відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 08 січня 2019 року.

Доводи скарг висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду та ухвали суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Львівського національного аграрного університету залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 27.09.2019

Головуючий

Судді