04.10.2019 Справа №607/710/15-ц
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №607/710/15ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 жовтня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року у цивільній справі за № 607/710/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2019 року (дата здачі документів на пошту) ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року у цивільній справі за № 607/710/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним. Як на підставу перегляду судового рішення посилається на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Вказує, що 22 серпня 2019 року Верховний суд постановив Постанову у цивільній справі за № 369/3340/16-ц, в якій були встановлені істотні для даної цивільної справи обставини. Верховний суд зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів, зробити відповідні висновки. Отже, Верховний суд встановив істотні обставини, що не були встановлені Тернопільським міськрайонним судом та не були і не могли бути відомі йому, зокрема: правові підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відсутні, оскільки у письмових документах не зазначено про обов`язок з повернення грошових коштів; зобов`язання, яке існувало у нього перед ОСОБА_2 було майновим, а не грошовим. Відтак, між ним та ОСОБА_2 відсутні грошові зобов`язання, а тому підстав для застосування положень ст. 625 ЦК не має.

Посилаючись на наведене, просить переглянути рішення суду першої інстанції від 18 червня 2015 року за нововиявленими обставинами.

З приводу процесуальної можливості відкриття провадження за заявою суд зазначає наступне.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 1 200 000 грн. та 114 114 грн. 91 коп. трьох процентів річних від простроченої суми за період прострочення з 01.01.2012 року по 03.03.2015 року. У задоволені решти вимог відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду залишено без змін.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення даних судових рішень) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України (в редакції на час постановлення даних судових рішень) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, рішення суду від 18 червня 2015 року набрало законної сили 16 вересня 2015 року.

Факт набрання рішенням суду першої інстанції законної сили 16 вересня 2015 року підтверджується також фактом видачі судом позивачу виконавчого листа 26 жовтня 2015 року ( а.с. 190, Т.1).

Як зазначено вище, 27 вересня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/710/15 від 18 червня 2015 року.

При цьому, заяву подано з підстави п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України. Заявник зазначає, що існувала обставина, що не була встановлена судом і не була відома особі, котра звертається з заявою на час розгляду справи, а саме:

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є - істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано - з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. (п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України).

Разом з тим, положеннями п.1 ч.2 ст. 424 ЦПК України передбачено пресічний строк подачі такої заяви, котрий не може бути поновлено (ч.3 ст. 424 ЦПК України)

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Встановлено, що вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 16 вересня 2015 року, в день винесення ухвали апеляційного суду.

Таким чином, трирічний пресічний строк слід обраховувати з дати набрання рішенням суду законної сили 16 вересня 2015 року, й математичним обрахунком встановлено завершення строку, в межах котрого може бути подано заяву про перегляд рішення за новоявленими обставинами з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, - 16 вересня 2018 року включно.

Згідно з вимогами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, заявником пропущено встановлений процесуальним законом пресічний строк на звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, і даний процесуальний строк поновленню не підлягає, а тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 423 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку вимог ст. 261 ЦПК .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 04 жовтня 2019 року.

Суддя