Справа № 135/615/19
Провадження № 2-о/135/30/19
УХВАЛА

іменем України

19.09.2019 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ладижин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту проживання,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його проживання у період з 29.12.1988 по 09.02.1989 та з 11.11.1989 по 01.02.1990 в м. Ладижин Вінницької області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказані періоди проживання в м. Ладижин Вінницької області він підтвердити не може, оскільки не був зареєстрований у даному населеному пункті, хоча і працював на підприємствах цього міста. Крім того, в м. Ладижині проживала і була прописана його дружина ОСОБА_2 .

Встановлення даного юридичного факту потрібно заявнику для призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою від 08 травня 2019 року провадження у даній справі відкрито.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши усі обставини справи та дослідивши докази, суд установив наступне.

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 03 липня 1996 року Ладижинським МВМ УМВС України у Вінницькій області, встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Роги Маньківського району Черкаської області і з 19 серпня 2016 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Відповідно довідки відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади від 22.03.2019 №628 місце проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 - з 10.02.1989 по 10.11.1989; АДРЕСА_3 - з 02.07.1996 по 03.07.1996; АДРЕСА_3 - з 03.07.1996 по 19.08.2016; АДРЕСА_1 - з 19.08.2016 по даний час (а.с.17).

15 липня 1996 року ОСОБА_1 Вінницькою обласною державною адміністрацією було видано посвідчення серії НОМЕР_2 потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 4 (а.с.8).

Як вбачається з довідки Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету від 22.03.2019 №8 місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою АДРЕСА_4 з 02.02.1990 по 01.02.1993 та з 08.07.1994 по 10.11.1995 (а.с.18).

Як слідує з наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 з 01.02.1989 по 03.08.1991 останній працював в Ладижинському радгоспі-технікумі (а.с.9-14).

Відповідно до п.6 Положення про паспортну систему в СРСР, затверджену Постановою Ради Міністрів СРСР 28 серпня 1974 року за №677, яке було чинним до 1991 року, громадяни підлягали в установленому порядку прописці за місцем проживання, а також прописці чи реєстрації за місцем тимчасового проживання і виписці при виїзді з місця проживання.

З метою підтвердження факту проживання з 29.12.1988 по 09.02.1989 та з 11.11.1989 по 01.02.1990 в м.Ладижин Вінницької області в зоні посиленого радіоекологічного контролю, який необхідний ОСОБА_1 для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», останній звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на ст.315 ЦПК України.

Відповідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 та 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

Аналізуючи дані норми права слід дійти висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV зазначеного Порядку визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу ІV), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

В даному випадку існує наявність спору про право, зокрема, спір щодо призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги.

Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Така позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17. Колегія суддів вважає обов`язковим дотриматися зазначеного правового висновку з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.

Відповідно вимог частини четвертої статті 315 ЦПК якщо під час розгляду цивільної справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду.

Разом з тим, якщо вирішення спору має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно із вимогами пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

Таким чином, якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду.

У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито.

У справі, що переглядається, вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 255, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту проживання, закрити, повідомивши ОСОБА_1 , що розгляд даного спору віднесено до адміністративної юрисдикції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги апеляційний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвалу складено та підписано суддею 19 вересня 2019 року.

Суддя