ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8724/19 Справа № 199/4993/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Каратаєва Л.О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року вищевказаний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням, 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яка подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України (в редакції 2004 року, що діяла на час постановлення рішення).

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що представник, що представляв його інтереси не повідомив його про результати розгляду. Копію рішення він не отримував, про наявність рішення стало відомо, після отримання інформації про арешт коштів.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 272200 грн і судовий збір 3654 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, станом на день постановлення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи в суді. Представник відповідача ОСОБА_4. приймала участь у розгляді справи. Крім того, ОСОБА_1 уповноважив також ОСОБА_3 , представляти його інтереси в суді. Копія оскаржуваного рішення суду від 26 липня 2016 року направлялася сторонам (а.с.177).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено 26.07.2016, надіслано до єдиного державного реєстру судових рішень 01.08.2016. Зареєстровано: 01.08.2016. Оприлюднено: 04.08.2016, а апеляційну скаргу подано 05.09.2019 року, тобто, більше ніж через 3 роки після його прийняття.

Посилання на те, що представник відповідача не повідомив про результати розгляду справи, не можуть бути поважними причинами пропуску строку, враховуючи те, що з часу ухвалення рішення минуло більше 3 років.

Враховуючи викладене, клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На будь-які інші поважні причини пропуску строку, представник скаржника не посилається.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», зазначив, що, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи те, що з моменту постановлення рішення минуло 3 роки, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, в якому ухвалене оскаржуване рішення, клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, тому наявні підстави, відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Суддя Л.О. Каратаєва