ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/402/17 Номер провадження 22-ц/814/98/19Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - судді - Одринської ТВ.,

суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.

за участю секретаря судових засідань - Авраменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Лубенської комунальної центральної лікарні, Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. про визнання заповітів недійсними

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсними заповіт складений 08 грудня 2015 року ОСОБА_3 на земельний пай площею 2,85 га. в с. Крутий Берег Лубенського району на користь ОСОБА_2 , посвідчений заступником головного лікаря Лубенської ЦМЛ В.М. Колодою та заповіт складений 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 на все належне їй майно на користь ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Войнихівської сільської ради Лубенського району. Позов обґрунтовано тим, що вказані заповіти ОСОБА_3 не могла підписати за станом свого здоров`я, позивач вважає, що підписи на них підроблені, а тому їх необхідно визнати недійсними.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Лубенської комунальної центральної лікарні, Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. про визнання заповітів недійсними - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач була позбавлена можливості довести підроблення підпису в оспорюванних заповітах, в зв`язку з протиправною відмовою суду у проведенні судової почеркознавчої експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що рішення місцевого суду є законним, порушень матеріальних та процесуальних норм під час розгляду справи місцевим судом не допущено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Також, зазначено, що саме дії позивача, які виразилися у не проведенні оплати за проведення експертизи та ненаданні запитуваних експертом документів, стали наслідком не проведення судової почеркознавчої експертизи у справі

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. /а.с.15, том 1/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,84 га кожна, розташовані в с. Крутий Берег Лубенського району Полтавської області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 9121605 та серії ЯМ № 493082. /а.с.12, 13, том1/.

Згідно довідки Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 25.01.2016 року за № 153, на час смерті ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_1 разом з онукою - ОСОБА_2 , чоловіком онуки, та трьома правнуками /а.с.106, том 1/.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується витягом зі Спадкового реєстру за своє життя ОСОБА_3 неодноразово складала заповіти, а саме:

-21 травня 2013 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 /а.с.10, 11 том1/;

-8 серпня 2014 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 /а.с.26 том 1/;

-5 травня 2015 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_2 , земельну ділянку 0,25 га та земельну ділянку 0,0579 га /а.с.27, том 1/;

-8 грудня 2015 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 2,85 га земельного паю в с. Крутий Берег Лубенського району Полтавської області /а.с.18-19 том 1/;

-11 грудня 2015 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своїй онуці - ОСОБА_2 , який посвідчений секретарем Войнихівської сільської ради. /а.с.25 том1/.

Позивач просить визнати заповіт недійсним, обґрунтовуючи тим, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі, оскільки остання на день складення заповіту не могла поставити підпис за станом свого здоров`я.

Відповідно до частин першої та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту визначені статтею 1247 ЦК України, відповідно до частини другої якої заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Частиною другою статті 1257 ЦК України визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Для з`ясування належності підпису на заповітах спадкодавцю, судом першої інстанції, за клопотанням позивача, було призначено почеркознавчу експертизу/ а.с. 212 том 1/, проте експертне дослідження проведено не було, в зв`язку з ненаданням запитуваних експертом документів, та не проведенням оплати послуг експерта.

В суді апеляційної інстанції, представником ОСОБА_1 - адвокатом Павличенком В. Г. було заявлено клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, яке було задоволено / а.с.154-156 том 2/.

Відповідно до висновку експерта № 2255 від 29 грудня 2018 року, підпис на оспорюваних заповітах, складених 08 грудня 2015 року та 11 грудня 2015 року, виконаний особисто ОСОБА_3 / а.с.168-179 том 2/.

Крім того , 31 січня 2019 року, Полтавським апеляційним судом задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Павличенка Володимира Григоровича та призначено повторну судову почеркознавчу експертизу документів.

Відповідно до висновку експерта № 3821 від 08 серпня 2019 року, підписи від імені ОСОБА_3 на оспорюваних заповітах, складених 08 грудня 2015 року та 11 грудня 2015 року, виконані ОСОБА_3 / а.с.223-234 том 2/.

Колегія суддів вважає, що висновок експерта є повним, обґрунтованим, під час проведення експертизи досліджувались вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_3 , висновки експертів містять докладний опис отриманих експертами матеріалів, та відомостей, які встановлені при дослідженні об`єктів експертизи. На кожне з поставлених судом питань надано відповіді по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими, тому підстав для відхилення висновку експерта не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки під час розгляду справи не було встановлено належними і відповідними доказами того, що під час вчинення оспорюваних заповітів ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не мала можливості особисто здійснити підпис, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, на які вона посилалась в обґрунтування своїх позовних вимог.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ____________________ Г.Л.Карпушин______________ О.О.Панченко