Справа № 346/4361/17
Провадження № 2/346/66/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Матушевської Г.Д.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Коломийська міська рада Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та визнання права на спільне користування розташованими у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка загальними спільними заїздом, водогоном будинку, фруктовим садом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом, котрого підтримали у судовому засіданні, посилаючись на те, що проживають у приватизованих квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 АДРЕСА_3

Квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності разом з третьою особою, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 Приватизована площа квартири складає 57,3 кв.м. та займає 41/100 приватизованої частини будинку відповідно до виписки із матеріалів інвентаризаційної справи, виданої Коломийським МБТІ за №56978 від 29.09.2016 року. Квартира АДРЕСА_2 у вищевказаному будинку належить на праві спільної часткової власності їй позивачу ОСОБА_2 та третій особі, що не заявлє самостійних вимог ОСОБА_5 Вказують, що приватизована площа квартири складає 49,6 кв.м. та займає 35/100 приватизованої частини будинку відповідно до виписки із матеріалів інвентаризаційної справи, виданої Коломийським МБТІ за №56978 від 29.09.2016 року.

Зазначають, що відповідач ОСОБА_3 є власником приватизованої квартири АДРЕСА_4 , яка складає 32,9 кв.м. та займає 24/100 приватизованої частини будинку . Площа дерев`яної веранди не приватизована.

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів від 29.12.1983 року №412 для обслуговування будинку АДРЕСА_3 надано у користування земельну ділянку площею 1495 кв.м. Вказують, що дана земельна ділянка складається з двох частин, 25-метрової водоохоронної зони річки Радилівка на якій знаходяться їх будинок, спільний загальний заїзд з вул. О. Кобилянської до гаражів квартир АДРЕСА_5 , сараїв квартир №1,2,3 та септиків квартир АДРЕСА_1 та №3, водогін, діючий з 1972 року та фруктовий садок, а також другої частини - поза 25-метровою водоохоронною зоною площею 564,2 кв.м. на якій розташовані наступні господарські споруди для обслуговування будинку АДРЕСА_3 : сараї квартир АДРЕСА_6 1,2,3, гаражі квартир АДРЕСА_5 та септики квартир №2,3.

Вказують, що відповідно до будівельно-санітарних норм та чинного законодавства тільки частина земельної ділянки розміром 564,2 кв.м. пригідна для розташування господарських споруд, гаражів та септиків для обслуговування квартир їх будинку та може бути у подальшому приватизованою. Повідомляють, що вони добросовісно, відкрито та безперервно володіють господарськими спорудами (сараями) та гаражами більше 30 років та септиками до їх квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , розташованими на вищевказаній частині земельної ділянки, що відповідно до Постанови №7 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року (із змінами ), відповідно до ч.18 п. «б» та згідно з положеннями статті 119 Земельного кодексу України надає їм право на передачу у власність земельної ділянки на якій розташовані всі господарські споруди необхідні для обслуговування квартир АДРЕСА_6 2 та АДРЕСА_2 , будинку АДРЕСА_3 .

Зазначає, що відповідач ігнорує їх право на вільне користування належними їм частинами спільної земельної ділянки та господарськими спорудами, що на ній розташовані, що перешкоджає їм у реалізації їх конституційного права на приватизацію. На їх звернення про розподіл між користувачами земельної ділянки будинку АДРЕСА_3 , третьою особою, що не заявляє самостійних вимог Коломийською міською радою листом-відповіддю від 11.11.2016 року за №1-1549 рекомендовано звернутись до суду із позовом про встановлення порядку користування та проведенням розподілу земельної ділянки, на якій розташовані господарські споруди між співвласниками будинковолодіння пропорційно до їх часток приватизованих квартир у будинку.

Уточнивши позовні вимоги, позивачі зазначили, що всі роботи по облаштуванню водопровідних та каналізаційних мереж необхідних для забезпечення життєдіяльності будинку (зокрема встановлення та облаштування нового туалету для квартири АДРЕСА_7 ) за умови дотримання всіх санітарно-гігієнічних норм тепер виконуються самими власниками за власні кошти. ОСОБА_6 не має змоги особисто приїхати до Коломиї, а квартиранти, що проживають у його квартирі, відмовляються виконувати ці роботи і виникла необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою у судовому порядку, щоб всі необхідні роботи по облаштуванню туалету або під`єднанню до центральної каналізаційної мережі були виконані квартирою АДРЕСА_7 на ділянці, якою жильці квартири фактично користується.

Вказують, що у них, позивачів ОСББ чи іншу незалежну форму управління їх будинком не створено, і тому Коломийський ВУКМ передав їх будинок ТОВ «Коломия 911» для надання послуги з обслуговування будинку, технічну документацію на їх будинок за переліком визначеним у додатку № 2 до договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будиноком « від 01.09.2018 р. Договір укладений між ТОВ «Коломия 911» та Коломийським ВУКМ , вони як власники квартир не підписували.

Просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 , площею 564,2 кв.м. на якій розташовані господарські споруди, гаражі та септики для обслуговування квартир №1, АДРЕСА_1 , 3 даного будинку між ними, позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_3 (відповідно до варіанту три судової земельно-технічної експертизи № 75 ), та визнати між всіма співвласниками квартир їх будинку право на спільне користування розташованими у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка загальним спільним заїздом з вул. О.Кобилянської, водогоном будинку який прокладений через спільний заїзд та фруктовим садом. Судові витрати просять розділити між сторонами , пропорційно їх часткам приватизованої площі квартир, відносно до загальної приватизованої площі будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Коломийської міської ради Івано-Франківської області Лесюк суду пояснила, що відповідно до додатку № 4 рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області № 412 від 29.12.1983 р. «Про результати обміру земель забудованих кварталів № 250,164,177,178 в м. Коломиї» за будинком АДРЕСА_3 зареєстровано за землекористувачами 1495 м.кв. земельної ділянки . Позивачі ж просять встановити порядок користування земельною ділянкою площею 564,2 кв.м., що є меншою площею від закріпленої за їх будинком 1495 кв.м., тому у задоволенні даної вимоги вони не заперечують. Щодо порядку користування земельною ділянкою відносно варіантів зазначених у експертизі, то, зазначає, дане питання співвласники будинку повинні вирішити між собою. Відносно частини землі на якій є фруктовий сад та загальний спільний заїзд , то вона знаходиться у 25-метровій водоохоронній зоні річки Радилівка. Рішенням виконкому Коломийської міської ради від 26.07.2011 року № 248 «Про встановлення меж прибережних захисних смуг річок та водоймищ у межах м. Коломиї» встановлена межа водоохоронної зони у м. Коломия а саме по березі річки АДРЕСА_8 шириною 25 метрів . Звертає увагу суду на ст.. 59 Земельного Кодексу відповідно до якої землі водного фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування: державним водогосподарським організаціям для догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами, а також ведення аквакультури тощо; державним підприємствам для розміщення та догляду за державними об`єктами портової інфраструктури; державним рибогосподарським підприємствам, установам і організаціям для ведення аквакультури. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Посилається на положення Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 та вказує, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, тому вважає, що суд не взмозі задоволити таку вимогу як залишення у спільному користуванні , чи визнання права на спільне користування між всіма співвласниками будинку вищезгаданої земельної ділянки, що розташована у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності , позовні вимоги підтримують, просять їх задовільнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився , подав до суду письмові пояснення та посилається на ч.1, 4 ст.42,ч.1 ст.86, ст.87,ст.88, ч.1,4 ст. 89,ч.4 ст.120 Земельного кодексу України. Також посилається на те, що згідно ст. 92 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; заклади освіти незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Вказують , що згідно п.19,21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ , у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними

не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час

перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до пояснень покладаються на погляд суду та просять справу розглянути у їх відсутності

Вислухавши пояснення позивачів, представника третьої особи Коломийської міської ради, беручи до уваги заяви третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Як зазначено у ст.. 58 Земельного Кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 42 Земельного Кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно ст..92 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_9 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в рівних частках. Приватизована площа квартири складає 57,3 кв.м. Наведене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (Т.1 а.с.12) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2006 р. (Т.1 а.с.13)

Квартира АДРЕСА_2 у вищевказаному будинку належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 в рівних частках . Квартира приватизована та загальна площа її становить 49,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (Т.1 а.с.21) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.10.2007 р. (Т.1 а.с.22)

Квартира АДРЕСА_4 загальною площею 32,9 м.кв належить відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1а.с.62).

Відповідно до листа начальника ОКП «Коломийське МБТІ», згідно матеріалів інвентаризаційної справи частки квартир в буд. АДРЕСА_3 складають : квартира АДРЕСА_7 24/100 частин, квартира АДРЕСА_1 АДРЕСА_10 /100, квартира № 3 35/100 частин (Т.1 а.с.27)

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Коломийської міської Ради народних депутатів № 412 від 29.12.1983 р. «Про результати обміру земель забудованих кварталів № 250,164,177,178 в м. Коломиї», зокрема додатком № 4 до рішення, за будинком АДРЕСА_3 зареєстровано за землекористувачами 1495 м. АДРЕСА_11 . земельної ділянки (Т.1 а.с.30-32).

Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Позивачі просять визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_3 площею 564,2 кв.м. на якій розташовані господарські споруди, гаражі та септики для обслуговування квартир №1, 2, 3 даного будинку між позивачами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_9 , згідно з їх частками у праві власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до варіанту три судової земельно-технічної експертизи № 75, однак із аналізу цільового призначення земельної ділянки, та норм статті 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на квартиру у багатоквартирному будинку, право користування на земельну ділянку не переходить. (Постанова Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 18.03.2019 р. справа № 263/68/17)

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дана вимога позивачів не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про залишення у спільному користуванні, визнання права на спільне користування між всіма співвласниками будинку по АДРЕСА_3 земельної ділянки , що розташована у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка, то суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав

Рішенням виконкому Коломийської міської ради від 26.07.2011 року № 248 «Про встановлення меж прибережних захисних смуг річок та водоймищ у межах м. Коломиї» встановлена межа водоохоронної зони у м. Коломия а саме по березі річки Радилівка шириною 25 метрів . Відповідно до статті 60 Земельного Кодексу та статті 88 Водного Кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель.

Відповідно до ст.61 Земельного Кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом.

Статтею 88 Водного Кодексу України визначено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів.Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 89 Водного Кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Отже, законом не передбачено передачу у користування земельних ділянок прибережних захисних смуг.

Щодо посилань позивачів на те, що руйнуються господарські споруди, то суд звертає увагу що відповідно до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2017 р. управитель зобов`язувася надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (т.1 а.с.72).

Суд аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, вважає, що даний позов не підлягає до задоволення.

Судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі наведеного, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.377 ЦК України, ст.ст.88,89 Водного кодексу України, ст.42,120,158 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст. 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Коломийська міська рада Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 , площею 564,2 кв.м. на якій розташовані господарські споруди, гаражі та септики для обслуговування квартир №1 АДРЕСА_1 , 3 даного будинку між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , та визнання права на спільне користування розташованими у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка загальними спільними заїздом, водогоном будинку, фруктовим садом, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_12 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_13 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_14 ;

Коломийська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження м. Коломия пр-т Грушевського, 1 Івано-Франківська область, 78200, Код ;

ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_12 ;

ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_13 ;

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області місцезнаходження 76014, Івано-Франківська області, місто Івано-Франківськ, вулиця Академіка Сахарова, 34 Код .

Повний текс рішення складено 24 вересня 2019 року

Суддя Беркещук Б. Б.