єдиний унікальний номер справи 546/509/19
номер провадження 2/546/508/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року місто Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 до Решетилівського районного суду надійшла вказана вище позовна заява, у якій просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті виготовленому 09.01.2019 - А-1,а, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м. та господарсько-побутові споруди, а саме сарай - Б, гараж - В, погріб вхідний - Г, колодязь - №1, які знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина до складу якої входить вказаний вище будинок та господарські будівлі і позивачка, як спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого 05.07.2013 отримала свідоцтво про право на спадщину на квартиру та грошові вклади; у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарсько-побутові споруди, розташовані по АДРЕСА_1 , проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно.

Провадження у справі відкрито 13 травня 2019 року суддею Лизенко І.В.; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 02.07.2019.

02 липня 2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 13.09.2019.

В судове засідання позивачка не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення, при цьому подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача також не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від представника відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає повністю, заперечень не має.

Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 5). ОСОБА_2 був чоловіком позивачки, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 8).

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2018 року, а також двох свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані 05.07.2013 року судом встановлено, що позивачка має право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємиця за законом (а.с. 9, 10, 6) і успадкувала частину майна, яке належало померлому, а саме грошові вклади (а.с. 9) та квартиру (а.с. 10).

При цьому, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вона не надала правовстановлюючий документ, який підтверджує належність такого майна померлому (а.с. 6).

Виписка з погосподарської книги №3 свідчить, що станом на 1990 рік домоволодіння по АДРЕСА_1 відносилось до колгоспного двору головою якого була ОСОБА_3 (а.с. 14). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с. 13); на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_1 і догляд за нею здійснював ОСОБА_2 , що вбачається із довідки Решетилівської міської ради від 18.12.2018 (а.с. 11); 18.12.2018 Решетилівською міською радою також видано довідку, яка свідчить, що ОСОБА_2 , на день смерті, проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 (проживав один) (а.с. 12).

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно з роз`ясненнями п.п. а), б) п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя була власницею домоволодіння по АДРЕСА_1 . Отже такий будинок входить до складу спадкового майна після її смерті.

13.05.1991 ОСОБА_3 склала заповіт, копію якого досліджено судом; згідно заповіту усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і все, на що вона матиме право за Законом на день смерті, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Досліджені судом матеріали свідчать, що на момент смерті ОСОБА_3 , спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , проживав разом з ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 і залишився проживати в такому після смерті спадкодавиці, тобто фактично вступив в управління спадковим майном, отже прийняв спадщину.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що будинок АДРЕСА_1 входить до складу спадкового майна, право на яке має позивачка. Як єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину за законом.

Судом досліджено технічний паспорт на вказаний вище будинок, який виготовлено 09.01.2019 на замовлення позивачки (а.с. 15-19); з технічного паспорта встановлено, що самочинно побудовані будівлі на території домоволодіння відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, а саме будинок та господарські будівлі, які розташовані в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 524, 534, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 1261, 1223, 1216-1218 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 277-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову Решетилівською міською радою Полтавської області.

Задовольнити вимоги позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до Решетилівської міської ради Полтавської області (, розташована за адресою: вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті виготовленому 09 січня 2019 року - А-1, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м. та господарсько-побутові споруди, а саме сарай - Б, гараж - В, погріб вхідний - Г, колодязь - №1, які знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В.Лизенко