ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6427/19 Справа № 209/3670/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" посилалися на те, що 15 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", було укладено кредитний договір № DZHCGA00000549, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 60562,50 доларів США з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2018 року. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 773,18 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 15 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", було укладено договір іпотеки №DZHCGA00000549, згідно якого іпотекодавець ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 98,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 234 641,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року становить 5 070 609 грн. 23 коп. На підставі викладеного, ПАТ КБ "Приватбанк" просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DZHCGA00000549 від 15 квітня 2008 року у розмірі 234 641,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року становить 5 070 609 грн. 23 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просять рішення суду від 15 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, 15 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір № DZHCGA00000549, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 60562,50 доларів США з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2018 року (а.с.10, 11).

Відповідно до п.2.2.4 кредитного договору, позичальник зобов`язується погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.8.1 та п.2.3.3 цього договору.

За умовами п. 2.3.3. кредитного договору передбачено право банку односторонньо розірвати кредитний договір та вимагати повернення всієї суми кредиту в повному обсязі шляхом направлення позичальникові відповідного повідомлення у випадку порушення Позичальником зобов`язань, передбачених умовами даного Договору.

Згідно п.2.3.7 договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.8.1, п.8.1.1, 8.1.2 даного Договору, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п.2.3.3.

Згідно частини 2 п.8.1 погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 773,18 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно п.8.1.1 та п.8.1.2 договору позичальник зобов`язується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані в п.8.1 Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п.8.1 даного договору.

У разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1 (в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відповідає порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Пунктом 5.5 кредитного договору передбачено термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредиту, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

У забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 15 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" було укладено договір іпотеки № DZHCGA00000549, згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 98,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість перед ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбан"».

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 липня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № DZHCGA00000549 від 15 квітня 2008 року перед банком становить 234 641,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року становить 5 070 609 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 54547,07 доларів США - заборгованість за кредитом; 40685,26 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1271,89 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 126953,14 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 11,57 доларів США - штраф (фіксована частка); 11172,87 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.6-8).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт того, що у ОСОБА_1 перед банком існує заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка ним добровільно не сплачується.

ПАТ КБ "Приватбанк", звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, 17 серпня 2015 року, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 234 641,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року становить 5 070 609 грн. 23 коп. (а.с.4, 5).

Відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку із пропуском банком строків позовної давності у даній справі (а.с.121-124).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, погашення заборгованості за кредитним договором №DZHCGA00000549 від 15 квітня 2008 року передбачено щомісячними платежами.

Згідно частини 2 п.8.1 погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 773,18 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно п.8.1.1 та п.8.1.2 договору позичальник зобов`язується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані в п.8.1 Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п.8.1 даного договору.

У разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1 (в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відповідає порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що прострочення за кредитом виникло з першого дня першого платежу, оскільки 22 травня 2008 року відповідач сплатив заборгованість не в повному обсязі у розмірі 597,19 доларів США, замість встановленому в графіку погашення заборгованості - 773,18 доларів США, а тому термін вимоги повернення кредиту у АТ КБ "Приватбанк" наступив в останній день місяця, в якому відповідає порушення термінів оплати на 120 календарних днів, тобто з 30 вересня 2008 року.

З даним позовом ПАТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду - 17 серпня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якого в суді першої інстанції просив відповідач, строк відрахування якого має проводитися - з 30 вересня 2008 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк", пославшись на пропуск банком строків позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком не пропущено строки позовної давності є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"- залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді