ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 646/2601/19

Провадження № 22-ц/818/4159/19

10 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Маміної О.В.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - Харківська міська рада

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко Павло Геннадійович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року в складі судді Шелест І.М.,

п о с т а н о в и в:

У квітні 2019 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 3-я особа: Державний реєстратор КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г., в якому просила:

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г. (індексний номер 40595308) про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_2 ( реєстраційний номер об`єкта 101);

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г. (індексний номер 40595308) про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта 101);

- визнати недійсними та скасувати договори дарування № № 1901, 1904, 1907, 1910 від 11.05.2018, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження стосовно об`єктів нерухомого майна: на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_2 та на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 .

До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчинять будь-які дії (відчуження, дарування, продажу, застави та ін.) щодо нежитлової будівлі літ. АДРЕСА_2 ( реєстраційний номер об`єкта 101) та нежитлової будівлі літ. АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що оскаржувана реєстрація прав проведена з грубим порушенням Порядку, оскільки державному реєстратору не надавались документи про введення об`єкту до експлуатації.

Крім того, вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення прав на об`єкти нерухомого майна, а подальше їх відчуження зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року заяву позивача Харківської міської ради про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на нежитлові будівлі, що на праві приватної власності належать ОСОБА_1 : 1) літ. АДРЕСА_2, загальною площею 675,3 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого ПНХМНО Зубарєвим І.Ю. 11.05.2018, за реєстраційним № 1904 та договору дарування, посвідченого ПНХМНО Зубарєвим І.Ю. 11.05.2018, за реєстраційним № 1901; 2) літ. АДРЕСА_1, загальною площею 22,2 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого ПНХМНО Зубарєвим І.Ю. 11.05.2018, за реєстраційним № 1910 та договору дарування, посвідченого ПНХМНО Зубарєвим І.Ю. 11.05.2018, за реєстраційним № 1907.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що відповідач не вживав жодних дій по відчуженню майна, а докази які можуть спростувати дане твердження позивача до заяви про забезпечення позову не залучено. Судом залишено поза увагою, не мотивовано, в чому саме полягає загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року у цивільній справі за заявою Харківської міської ради про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду цивільної за заявою Харківської міської ради про забезпечення позову.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду на 12 год. 00 хв. 10 вересня 2019 року.

16 серпня 2019 року до суду апеляційної інстанції представником Харківської міської ради Прядко Л.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Вважає зазначене рішення суду законним, обгрунтованим та таким, що ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, вказує, що оскільки вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення прав на об`єкт нерухомого майна, подальше можливе його відчуження зробить неможливим виконання рішення суду. Такі види забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки накладення арешту на вказані нежитлові будівлі літ. АДРЕСА_1 лише обмежує право відповідачів на відчуження нерухомого майна, проте не позбавляє права користування та володіння ним, носить тимчасовий характер та не порушує права інших осіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, те, що подальше відчуження відповідачем вказаного майна може призвести до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважав необхідним заяву задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1 , а саме на: 1) нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_2 , загальною площею 675,3 кв.м., на підставі договору дарування, посвідчений ПНХМНО Зубарєв І.Ю., зареєстрованим за № 1904 від 11.05.2018 та договору дарування, посвідчений ПНХМНО Зубарєв І.Ю., зареєстрованим за № 1901 від 11.05.2018; 2) нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 , загальною площею 22,2 кв.м., на підставі договору дарування, посвідчений ПНХМНО Зубарєв І.Ю., зареєстрованим за № 1910 від 11.05.2018 та договору дарування, посвідчений ПНХМНО Зубарєв І.Ю., зареєстрованим за № 1907 від 11.05.2018.Також суд врахував, що вказаний вид забезпечення позову не порушує права та інтереси відповідача з приводу користування та володіння вказаним майном.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 160101273 від 19 березня 2019 року , право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 675,3 кв.м, зареєстровано за ОСОБА_1 ; право власності на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 загальною площею 22,2 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною першою ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як свідчать матеріали справи, у квітні 2019 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 3-я особа: Державний реєстратор КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г., в якому просила скасувати рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г. про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_2; скасувати рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П.Г. про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 ; визнати недійсними та скасувати договори дарування № № 1901, 1904, 1907, 1910 від 11.05.2018, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження стосовно об`єктів нерухомого майна: на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_2 та на нежитлову будівлю літ. АДРЕСА_1 .

Отже, предметом позову є скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 та визнання недійсними та скасувати договори дарування № № 1901, 1904, 1907, 1910 від 11 травня 2018 року, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, реально існує спір з приводу рішень про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 та договорів дарування, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог. Водночас заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами та наявні підстави припускати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як встановлено, спірні нежитлові приміщення належать на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , відтак заходи забезпечення не порушують права та інтереси інших осіб.

При цьому застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу на праві власності нерухоме майно не призведе до обмеження права відповідача володіння та користування зазначеним майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який він просив застосувати, змісту вимог та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді О.В. Маміна

А.І. Колтунова