№ 207/115/19
№ 2/207/688/19
02 вересня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Єрмаковій Н.П.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 24 грудня 2014 року; шлюб зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 766. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, постійно виникали сварки, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини сторони не мають.
В наданій до суду письмовій заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує, наслідки їй зрозумілі.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 24 грудня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 766 (арк.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с. 8). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини сторони не мають. Причиною фактичного припинення подружніх стосунків згідно позовної заяви стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, постійно виникали сварки на побутовому грунті.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач не просить відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати - судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263 - 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 24 грудня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 766 - розірвати.
Залишити без змін прізвище ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.