Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 592/9207/15-ц

провадження № 61-24377св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - споживче товариство «Козацька слобідка»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана її представниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Кононенка О. Ю., Собини О. І., Ткачука С. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересня 2015 року СТ «Козацька Слобідка» звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 09 листопада 2011 року та протоколу № 3 від 07 листопада 2011 року загальних зборів СТ «Козацька Слобідка» відповідач була прийнята до СТ «Козацька Слобідка», у повному обсязі внесла до споживчого товариства вступний та обов`язковий пайові внески, передавши у власність товариства належне їй майно - металевий торгівельний кіоск.

01 грудня 2011 року між СТ «Козацька Слобідка» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди б/н (далі - договір), відповідно до якого ОСОБА_2 прийняла у користування торговий кіоск, розміщений за адресою: АДРЕСА_1, розміром 12,5 кв. м для торгівлі продовольчими чи промисловими товарами. У пункті 4.1. договору від 01 грудня 2011 року передбачений обов`язок відповідача по сплаті орендної плати в розмірі 625 грн щомісяця.

З початку 2012 року ОСОБА_2 кошти за користування орендованим майном не сплачує, хоча продовжує ним користуватися, у зв`язку з чим за період з 20 серпня 2012 року по 20 серпня 2015 року утворилась заборгованість розмірі 22 500 грн.

Згідно протоколу № 1а загальних зборів СТ «Козацька Слобідка» від 28 лютого 2012 року розмір додаткових пайових внесків з лютого 2012 року становить 70 грн за 1 кв. м. До 01 листопада 2012 року відповідачем сплачувались додаткові пайові внески, а починаючи з 01 листопада 2012 року ОСОБА_2 припинила їх сплату. З урахуванням площі кіоску, який використовує відповідач, з 01 листопада 2012 року вона повинна сплачувати додаткові пайові внески у розмірі 875 грн щомісяця. За період з 01 листопада 2012 року по 20 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати додаткових пайових внесках становить 28 000 грн.

СТ «Козацька Слобідка» просило стягнути з ОСОБА_2 :

22 500 грн орендної плати;

28 000 грн додаткових пайових внесків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Сум у складі судді: Труханової Л. М. від 23 грудня 2016 року у задоволенні позову СТ «Козацька Слобідка» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 02 лютого 2012 року ОСОБА_2 на ім`я голови правління СТ «Козацька слобідка» ОСОБА_5 . відповідно до частини другої статті 763 ЦК України, була подана заява про відмову від безстрокового договору оренди торгівельного кіоску з 02 березня 2012 року. Ця заява була отримана та погоджена головою правління споживчого товариства «Козацька слобідка» ОСОБА_5 . 02 лютого 2012 року. У зв`язку із цим суд першої інстанції зробив висновок, що договір, укладений між сторонами 01 грудня 2011 року, є припиненим, а тому зобов`язання зі сплати орендної плати є припиненими і відсутні підстави для стягнення орендної плати за період з 20 серпня 2012 року по 20 серпня 2015 року згідно договору б/н від 01 грудня 2011 року.

При цьому суд першої інстанції відхилив твердження СТ «Козацька слобідка» про те, що заява ОСОБА_2 , про відмову від договору була отримана неуповноваженою особою, оскільки повноваження ОСОБА_5 як голови правління СТ «Козацька слобідка» підтверджуються протоколом загальних зборів членів споживчого товариства «Козацька слобідка» від 31 січня 2012 року та витягом з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за станом на 14 лютого 2012 року.

При відмові у стягненні додаткових пайових внесків суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено використання ОСОБА_2 кіоску площею 6 квадратних метрів у період з 20 серпня 2012 року по 20 серпня 2015 року, а також не надано допустимих і належних доказів подання правлінню споживчого товариства заяви-клопотання про бажання сплатити внески та укладання з ОСОБА_2 згідно пункту 4.4.3 Положення про організацію пайового господарства споживчої кооперації України договорів, на підставі яких у ОСОБА_2 виникли зобов`язання по сплаті додаткових пайових внесків у період з 01 листопада 2012 року по 20 серпня 2015 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу СТ «Козацька Слобідка» задоволено. Скасовано рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2016 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову СТ «Козацька Слобідка». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь СТ «Козацька Слобідка» 50 500 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_5 , на ім`я якої ОСОБА_2 була подана заява про відмову від договору оренди, ніколи не була головою правління СТ «Козацька Слобідка», а відомості, зазначені у наказі № 1 від 09 лютого 2012 року, є недостовірними, тобто, наказ про прийняття ОСОБА_5 на себе повноважень голови правління СТ «Козацька Слобідка» з 31 січня 2012 року по 09 лютого 2012 року, не тягне правових наслідків. Крім того суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у наказі від 09 лютого 2012 року, згідно з яким ОСОБА_5 приступає до виконання обов`язків голови правління СТ «Козацька Слобідка» з 01 лютого 2012 року відповідно до протоколу зборів від 31 січня 2012 року, відсутня печатка товариства, що свідчить про те, що зазначений наказ не видавався та не затверджувався. Колегія суддів зазначила, що не будучи уповноваженою на вчинення дій по представництву інтересів СТ «Козацька Слобідка», ОСОБА_5 не могла вчиняти дій, направлених на здійснення господарської діяльності товариства, одержання документів від членів товариства та вчиняти інші дії, які безпосередньо покладені на голову правління відповідно до статуту. Тому договір оренди, укладений 01 грудня 2011 року між СТ «Козацька Слобідка» та ОСОБА_2 не припинив свою дію, не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, є чинним, а тому відповідач повинна була сплачувати орендну плату відповідно до умов цього договору.

При задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових пайових внесків суд апеляційної інстанції не погодився із висновком суду першої інстанції про добровільність їх сплати, оскільки рішенням загальних зборів СТ «Козацька Слобідка», оформленого протоколом № 1а від 28 лютого 2012 року визначено розмір додаткових пайових внесків у сумі 70 грн за 1 кв. м. Вказане рішення не оспорювалося та не визнавалося незаконними і ОСОБА_2 протягом тривалого часу сплачувала додаткові пайові внески у розмірі 875 грн, тобто погоджувалася із цим рішенням.

Аргументи учасників справи

У березні 2017 року ОСОБА_2 подала через представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що внесення додаткових пайових внесків є правом члена споживчого товариства, а не обов`язком. Вказує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину другу статті 763 ЦК України, оскільки договір оренди є припиненим у зв`язку із відмовою наймача.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті доповнень до її касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що споживче товариство «Козацька Слобідка» є юридичною особою, його державну реєстрацію проведено 07 березня 2008 року.

У пункті 10 статуту СТ «Козацька Слобідка» визначено, що вступаючий стає членом споживчого товариства після сплати ним в повному обсязі вступного, обов`язкового пайових внесків та прийняття рішення про його прийом.

09 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулась до СТ «Козацька Слобідка» з проханням прийняти її у члени товариства.

Згідно виписки з протоколу № 3 загальних зборів членів СТ «Козацька Слобідка» від 07 листопада 2011 року ОСОБА_2 прийнята до складу членів СП «Козацька Слобідка», їй дозволено внести вступний та обов`язковий внесок шляхом безоплатної передачі права власності на металевий торгівельний кіоск.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 01 грудня 2011 року як вступний та обов`язковий внесок ОСОБА_2 передала у власність товариства металевий торговий кіоск, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

01 грудня 2011 року між СТ «Козацька Слобідка» в особі голови правління ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір б/н, згідно з пункту 1.1. якого товариство передало ОСОБА_2 у користування торговий кіоск (інвентарні номери 10036, 10038), площею 12,5 кв. м для торгівлі продовольчими чи промисловими товарами за адресою: АДРЕСА_1 , з оплатою орендної плати у розмірі 625 грн щомісячно.

У пункті 7.2. договору оренди сторони обумовили, що договір є безстроковим.

Відповідно до протоколу № 1а загальних зборів членів СТ «Козацька Слобідка» розмір додаткових пайових внесків з лютого 2012 року становить 70 грн за 1 кв. м.

З 2012 року відповідач не сплачувала встановлену договором орендну плату за користування орендованим майном. Заборгованість за період з 20 серпня 2012 року до 20 серпня 2015 року становить 22 500 грн (36 міс. х 625 грн).

При скасуванні рішення суд першої інстанції у частині позовних вимог про стягнення орендної плати на підставі договору суд апеляційної інстанції вважав, що договір не припинено, а тому відповідач повинна була сплачувати орендну плату відповідно до умов цього договору.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно частини першої статті 212 (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно витягу єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за станом на 14 лютого 2012 року (Т. 1, а. с. 109-112) ОСОБА_5 є головою правління СТ «Козацька слобідка» з 01 лютого 2012 року, тобто особою, уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами.

Відповідно частини третьої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

У абзацах другому, четвертому частини третьої статті 16 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що виконавчий орган кооперативу представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу.

У абзацах десятому, одинадцятому частини другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (у редакції, станом на 02 лютого 2012 року) передбачено, що у єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, зокрема: відомості про органи управління юридичної особи; прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Відповідно до частин першої-третьої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (у редакції, станом на 02 лютого 2012 року) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Тлумачення частин першої-третьої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (у редакції станом на 02 лютого 2012 року) свідчить, що у ній закріплена презумпція достовірності відомостей, що містяться у єдиному державному реєстрі, яка може бути спростована лише у разі доведення факту обізнаності третьої особи про їх недостовірність.

При скасуванні рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати суд апеляційної інстанції не врахував, що відомості про СТ «Козацька Слобідка», які були внесені до єдиного державного реєстру, а саме відомості про голову правління ОСОБА_5 , вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Судом апеляційної інстанції не встановлено, що ОСОБА_2 знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Також суд апеляційної інстанції не встановив, що СТ «Козацька Слобідка» спростовано презумпцію достовірності відомостей, що містяться у єдиному державному реєстрі.

У частині другій статті 763 ЦК України встановлено, якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

02 лютого 2012 року ОСОБА_2 на ім`я голови правління СТ «Козацька слобідка» ОСОБА_5 на підставі частини другої статті 763 ЦК України, була подана письмова заява про відмову від безстрокового договору оренди торгівельного кіоску з 02 березня 2012 року. Зазначена заява була отримана та погоджена головою правління СТ «Козацька слобідка» ОСОБА_5 02 лютого 2012 року.

Оцінюючи заяву ОСОБА_2 від 02 лютого 2012 року про відмову від договору оренди, суд апеляційної інстанції помилково вважав її такою, що не породжує правових наслідків, оскільки ОСОБА_5 не булу уповноваженою на вчинення дій по представництву інтересів СТ «Козацька Слобідка», тому договір оренди, укладений 01 грудня 2011 року між СТ «Козацька Слобідка» та ОСОБА_2 не припинив свою дію.

Разом із тим суд першої інстанції правильно зазначив про відхилення твердження СТ «Козацька слобідка» про те, що заява ОСОБА_2 про відмову від договору була отримана не уповноваженою особою, оскільки повноваження ОСОБА_5 , як голови правління СТ «Козацька слобідка» підтверджуються протоколом загальних зборів членів споживчого товариства «Козацька слобідка» від 31 січня 2012 року та витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за станом на 14 лютого 2012року.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про припинення договору оренди від 01 грудня 2011 року і відсутність правових підстав для стягнення орендної плати за цим договором за період з 20 серпня 2012 року до 20 серпня 2015 року у розмірі 22 500 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) вказано, що «у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства».

Згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець 21 березня 2014 року (номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем 3024422).

СТ «Козацька Слобідка» звернулося із позовом про стягнення коштів у вересні 2015 року, тобто після припинення ФОП ОСОБА_2 підприємницької діяльності.

За таких обставин відсутні підстави для закриття провадження у справі у частині позовних вимог СТ «Козацька Слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 22 500 грн орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 592/2083/15-ц (провадження № 14-165цс19) за позовом ОСОБА_1 до СТ «Козацька слобідка» про зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом споживчого товариства до позивача про стягнення боргу, розірвання договору і зобов`язання вчинити дії, вказано, що «споживче товариство може приймати додаткові пайові внески лише за рішенням загальних зборів членів споживчого товариства або уповноваженого ним органу (пункт 4.2 Положення). Член, асоційований член споживчого товариства, який виявив бажання сплатити внески, подає правлінню споживчого товариства заяву-клопотання (пункт 4.4 Положення). При позитивному рішенні голови правління споживчого товариства укладається договір про додатковий пайовий внесок на формування фінансових ресурсів споживчого товариства. Договір набуває чинності з моменту його підписання та внесення в касу споживчого товариства визначеної в договорі суми внеску і діє до моменту письмового повідомлення однією зі сторін про його розірвання (пункти 4.4.3-4.4.4 Положення). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України у редакції, чинній на час звернення із зустрічним позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин, зокрема, у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів. За змістом статті 167 ГК України у цій справі спір за зустрічним позовом про стягнення з позивача як члена споживчого товариства несплачених додаткових пайових внесків, передбачених статутом, виник з корпоративних відносин. А тому його також - разом зі спором щодо невиконання позивачем господарського договору - слід розглядати за правилами господарського судочинства».

Аналіз змісту позовної вимоги СТ «Козацька Слобідка» про стягнення 28 000 грн додаткових пайових внесків (Т. 1 а. с. 3-5) свідчить, що цю вимогу позивач обґрунтовував невиконанням ОСОБА_2 свого обов`язку як члену споживчого товариства щодо сплати додаткових пайових внесків, у розмірі, визначеному рішенням загальних зборів СТ «Козацька Слобідка», оформленому протоколом № 1а від 28 лютого 2012 року. Тобто спір щодо стягнення з ОСОБА_2 як члена споживчого товариства несплачених додаткових пайових внесків, передбачених статутом, виник з корпоративних відносин, і його необхідно розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду у частині стягнення орендної плати ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права. Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення апеляційного суду у частині стягнення орендної плати необхідно скасувати та у цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду у частині стягнення додаткових пайових внесків необхідно скасувати і у цій часині провадження у справі закрити, повідомивши позивача, що розгляд зазначених позовних вимог віднесено до юрисдикції господарських судів. Оскільки рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року підлягає скасуванню, то підстави для поновлення його виконання відсутні.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 413, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана її представниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року у частині позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 22 500 грн орендної плати скасувати.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Сум від 23 грудня 2016 року у частині позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 22 500 грн орендної плати залишити в силі.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Сум від 23 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року у частині позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 28 000 грн додаткових пайових внесків скасувати.

Провадження у справі № 592/9207/15-ц у частині позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 28 000 грн додаткових пайових внесків закрити.

Повідомити споживче товариство «Козацька слобідка», що розгляд позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 28 000 грн додаткових пайових внесків віднесено до юрисдикції господарського суду.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року та рішення Ковпаківського районного суду м. Сум від 23 грудня 2016 року у частині позовних вимог споживчого товариства «Козацька слобідка» до ОСОБА_2 про стягнення 28 000 грн додаткових пайових внесків втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков