Справа № 183/1928/18
№ 2/183/408/19
28 серпня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Городецького Д.І.,
секретаря судового засідання - Спіциної Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі, -
06 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ жилого будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків заяви (а.с.19-20).
13 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому усунув недоліки первісної заяви та долучив до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору (а.с.22-26, 27).
Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 34-35).
31 травня 2018 року у справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено (а.с.45-46).
14 листопада 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №3422/3423/3425/3426-18 від 08 листопада 2018 року (а.с.57-77).
15 листопада 2018 року провадження у справі поновлення відповідно до вимог ч.1 ст.254 ЦПК України (а.с.78).
10.01.2019 року, 25.02.2019 року позивачем уточненні позовні з врахуванням висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №3422/3423/3425/3426-18 від 08 листопада 2018 року (а.с.81-84, 91-95).
Ухвалою суду від 07 березня 2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.102).
16.05.2019 року ОСОБА_1 подано уточнюючий позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі.
В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 03.03.2018 року. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належить на праві власності відповідачам у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі.
До складу житлового будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 входять надвірні споруди: будинок «А» загальною площею (кв.м): 68,3, житловою площею (кв.м.): 35.7, сарай «Б», вбиральня «Г», колодязь «к», що підтверджується Витягом про державну реєстрацію речових прав, який міститься у додатку, та є опис в технічному паспорті на житловий будинок, складений 24.11.2003 року в результаті проведення його технічної інвентаризації КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».
Зазначає, що між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як співвласниками житлового будинку не досягнуто згоди про поділ (виділ) спільного майна в натурі, у зв`язку з чим вважає, що її право на поділ та виділ майна в натурі підлягає судовому захисту.
Посилаючись на норми ст.ст. 364, 367 ЦК України, просить захистити майнове право, шляхом припинення спільної часткової власності на спірний житловий будинок та здійснення його поділу та виділу в натурі, відповідно до запропонованого висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №3422/3423/3425/3426-18 від 08 листопада 2018 року можливого варіанту розділу;
-виділити у приватну власність їй, ОСОБА_1 Ѕ частину ізольованої квартири з урахуванням фактичного користування будинком та надвірними спорудами із незначним відступом від ідеальних часток відповідно до Додатків №2, 3, а саме - квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 34,2 м2, яка складається з наступних приміщень:
прим. 1-2 кухня площею 5,7м2;
прим. 1-3 житлова кімната площею 14,5м2;
прим. 1-4 житлова кімната площею 3,3м2;
прим. 1-1 сіни площею 10,7м2.
Згідно фактичного користування ганок та погріб.
-виділити у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Ѕ частину ізольованої квартири з урахуванням фактичного користування будинком та надвірними спорудами із незначним відступом від ідеальних часток відповідно до Додатків №2, 3 квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 34,1м2, яка складається з наступних приміщень:
прим. 2-2 кухня площею 5,8м2;
прим. 2-3 житлова кімната площею 14,9м2;
прим. 2-4 кімната площею 3,0м2;
прим. 2-1 сіни площею 9,2м2;
прим. 2-5 комора площею 0,6м2;
прим. 2-6 комора площею 0,6м2.
Згідно фактичного користування: ганок та погріб.
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки в розмірі 44 грн.
-покласти на ОСОБА_1 витрати по влаштуванню переобладнання двох ізольованих квартир, що необхідно виконати відповідно до норм ДБН, зокрема:
- між прим. 1-4 та прим. 1-2 розібрати перегородку;
- для обладнання сумісного санвузлу нормативною площею 3,8м2 необхідно між прим. 1-4 та прим. 1-2 встановити перегородку з дверним прорізом;
- прим. 1-4 обладнати під сумісний санвузол площею не менш ніж 3,8м2 з вентиляцією;
- прим. 1-1 обладнати під кухню;
- між прим. 2-2 та прим. 2-4 розібрати перегородку;
- для обладнання сумісного санвузлу нормативною площею 3,8м2 необхідно між прим. 2-2 та прим. 2-4 встановити перегородку з дверним прорізом;
- прим. 2-4 обладнати під сумісний санвузол площею не менш ніж 3,8м2 з вентиляцією;
- прим. 2-1 обладнати під кухню.
-покласти в рівних частинах на власників квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 переобладнання в частині:
- кожному із співвласників обладнати вхід до горища будинку окремо;
- всі інженерні комунікації для кожного із співвласників квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 обладнати окремо, згідно вказаного варіанту розподілу домоволодіння. У випадку необхідності технічного обслуговування та ремонту будівель та споруд надати можливість співвласникам доступ до них.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.15, 89, 96).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали.
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування, серії та номер: 1-321 виданого 03.03.2018 року Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина житлового будинку загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 26 січня 2000 року, укладеного на Українській товарній біржі, ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 купили Ѕ частину житлового будинку загальною площею 41,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
На підставі ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Приписами ч.1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
На підставі ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Оскільки відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 була придбана частка нерухомого майна у 2000 році, суд застосовує до спірних правовідносин норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, які були чинними на час виникнення правовідносин.
У відповідності до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Крім того, як зазначалося вище, згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 26 січня 2000 року, укладеного на Українській товарній біржі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 купили Ѕ частину житлового будинку загальною площею 41,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час, позивач просить суд провести поділ житлового будинку загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1
В зв`язку з наведеним, позивач не довів наявності у відповідачів права власності на частку житлового будинку загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а отже і те, що позов пред`явлений до належних відповідачів.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом, в разі, якщо суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, суд, який розглядає справи має право не надавати оцінку всім іншим доказам, наданими сторонами у справі.
Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;
- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ;
- відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький