Провадження № 2/761/7425/2019
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви Приватне підприємство «Від» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Акціонерне товариство «Фінанси та Кредит», про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2019 року на адресу суду позовна заява ПП «Від» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: АТ «Фінанси та Кредит», про стягнення грошових коштів.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, перш за все слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Звертаючись з позовом до суду, позивач визначив ціну позову у розмірі 40000 євро, проте не зазначив гривневий еквівалент останньої.

Водночас, як роз`яснено в п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону N 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Відтак, враховуючи вищенаведені положення законодавства, позивачу слід визначити ціну позову як в іноземній валюті, так і в національній валюті України.

Так, у позовній заяві позивач посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, у разі пред`явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, у позовній заяві не викладено, яке саме право споживача порушено, коли і в чому це виявилося, конкретні чіткі способи захисту, яких суд може вжити; позовна заява не містить чіткого викладення обставин, якими позовні вимоги обґрунтовуються, або наявність підстав для звільнення від доказування, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а в позові позивач посилається на норми ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, позивач при подачі позовної заяви майнового характеру, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі у передбаченому законом розмірі відповідно до розміру та змісту позовних вимог.

Таким чином, посилання позивача на ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованим та безпідставним, оскільки порядок сплати, звільнення від сплати судового збору визначається Закону України "Про судовий збір", позивачем не доведено пред`явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», що є перешкодою для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що позивач просить вирішити спір на підставі відповідних норм Цивільного кодексу України та Закону України «банки і банківську діяльність», вважаю, що до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи положення ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру, виходячи з ціни позову та з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Шевченківського районного суду міста Києва: отримувач коштів - УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37995466; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) - 899998 ; рахунок отримувача - 6011 ; код класифікації доходів бюджету - 22030101 ; призначення платежу: - «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шевченківський районний суд міста».

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватне підприємство «Від» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Акціонерне товариство «Фінанси та Кредит», про стягнення грошових коштів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: