Ухвала

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 640/14765/15-ц

провадження № 61-27871св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Київський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова у складі судді Лях М. Ю. від 26 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Швецової Л. А., Котелевець А. В., Колтунової А. І., від 08 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року, з урахуванням внесених змін рішенням Апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , визнано за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право продати її будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (продажу іпотечного майна).

У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сам іпотекодавець ОСОБА_3 за вказаною адресою не зареєстрований і фактично не проживає.

Банк не надавав згоди на реєстрацію відповідачів у квартирі, що є предметом іпотеки.

З урахуванням зазначеного, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на підставі статті 109 ЖК Української РСР та статті 40 Закону України «Про іпотеку» просило виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

Виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірна квартира була придбана за рахунок кредитних коштів, а тому відповідно до статті 109 ЖК Української РСР та частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку», які регулюють порядок виселення громадян із квартири, придбаної за кредитні кошти, вважав вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про виселення відповідачів законними та обґрунтованими.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Справа неодноразово переглядалась в апеляційному порядку.

Останньою ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог банку про виселення відповідачів, оскільки спірна квартира придбана за кредитні кошти.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не врахували, що згідно з договором купівлі-продажу від 27 лютого 2007 року ОСОБА_3 придбав спірну квартиру за 160 000 дол. США, а кредит отримав у розмірі 100 000 дол. США. При цьому згідно з деклараціями про доходи, у 2005 році ОСОБА_3 отримав дохід у розмірі 1 352 002,11 грн, що еквівалентно 267 723,19 дол. США, а у 2007 році - 34 522 095,84 грн, що еквівалентно 6 836 058,58 дол. США. Отже матеріали справи містять докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 придбав спірну квартиру за власні кошти, а не за кредитні кошти, на що суди уваги не звернули. За таких обставин виселення відповідачів з квартири, на яку звернуто стягнення, можливо лише з наданням їм іншого постійного житла.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Кривцовій Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог банку про виселення відповідачів, без надання іншого житлового приміщення, оскільки спірна квартира придбана за кредитні кошти.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 295/4514/16-ц (провадження № 61-29115св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про виселення за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року.

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених: постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2019 року у справі 727/10734/16-ц (провадження № 61-25745св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року у справі № 725/5032/18 (провадження № 61-11023св19).

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах, викликана тим, що колегії суддів Першої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за обставин пред`явлення позивачем вимог про виселення з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки і придбано іпотекодавцем не лише за рахунок кредитних коштів, а й за власні, дійшли висновку про застосування до спірних правовідносин положень статті 109 ЖК УРСР, яка передбачає можливість виселення попереднього власника лише з наданням іншого житлового приміщення.

Не погоджуючись з таким висновком, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2019 року у справі 727/10734/16-ц (провадження № 61-25745св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року у справі № 725/5032/18 (провадження № 61-11023св19).

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржувані судові рішення у справі, що переглядається, та оскаржувані судові рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 640/14765/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Київський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 295/4514/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 640/14765/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Київський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 295/4514/16-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець