10.10.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1056/19
Провадження №2/533/342/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами спрощеного позовного провадження)

10 вересня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2019 року позивач АТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.01.2016 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву /без номеру/ з позивачем та отримала кредит у розмірі 11 910,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Далі, в позові зазначено, що станом на 18.08.2019 року в результаті не виконання зобов`язань за договором кредиту відповідач має загальну заборгованість у сумі 22 265,74 грн, яка складається з наступного:

- 11683,86 грн - заборгованість за тілом кредиту;

- 2573,47 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 6471,95 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

- 00,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

- 500,00 грн - штраф (фіксована частина);

- 1036,46 грн - штраф (процентна складова).

Згідно ухвали суду від 12 вересня 2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але направив заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, при цьому прохала врахувати те, що потрапила в складну життєву ситуацію, а саме те, що не працює, є інвалідом третьої групи, має захворювання туберкульозу.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено б/н кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у сумі 11 910,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Укладений між сторонами договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг.

За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем.

За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 18.08.2019 становить 22 265,74 грн, з яких:

- 11 683,86 грн - заборгованість за тілом кредиту;

- 2 573,47 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 6 471,95 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

- 00,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

- 500,00 грн - штраф (фіксована частина);

- 1 036,46 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Далі судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язань у вигляді пені за простроченими зобов`язаннями у розмірі 6 471,95грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн, штраф (процентна складова) у розмірі 1 036,46 грн.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, суд вважає, що вказані санкціє фактично є неустойкою, а тому приходить до висновку, що позивачем неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору.

Вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із відповідача штрафів розміром 500,00 грн та 1036,46 грн не підлягає задоволенню, у зв`язку з її безпідставністю.

Така ж правова позиція, висвітлена і в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України вбачається, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, суд вважає за доцільно зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором з 6 471,95 грндо 2 000,00 грн, оскільки суд приймає до уваги те, що відповідач потрапила в складну життєву ситуацію, а саме не працює, інвалід 3 групи, стабільного доходу немає.

Крім цього, суд вважає за необхідно позивачу відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 573,47 грн, оскільки позивачем на обґрунтування позовної вимоги не надано жодного належного та допустимого доказу в частині нарахування зазначеної суми грошових коштів.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином відповідно до умов договору не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з відповідача потрібно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11 683, 86 грн, заборгованості за пенею за простроченими зобов`язаннями у розмірі 2 000,00 грн, а всього у розмірі 12 683,86 грн.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 1 130,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 14, 19, 76, 141, 247, 274-279, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер картки обліку платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (код ЕДРПОУ 14360570), місцезнаходження: місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, буд.50, заборгованість станом на 18.08.2019 року за тілом кредиту у розмірі 11 683,86 грн, заборгованості за пенею за простроченими зобов`язаннями у розмірі 2 000,00 грн, а всього у розмірі 12 683,86 грн.

В іншій частині позивачу в позові - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1 130,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя