Справа № 127/5324/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1598/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 рокуСправа № 127/5324/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),

суддів Войтка Ю. Б., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Бойка В. М. від 15 травня 2019 року (повний текст рішення складено 23 травня 2019 року) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

16 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк», банк) звернулось з цим позовом, за яким, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило стягнути на його користь борг за кредитним договором № 13/211к-07 від 01 серпня 2007 року в розмірі 4889 доларів США 81 цент, з яких:

- 4768 долари США 65 цент - заборгованість по кредиту;

- 118 доларів США 83 центи - проценти за користування кредитом;

- 2 долара США 33 центи - пеня.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 01 серпня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13/211к-07 на суму 15800 доларів США, терміном на 240 місяців, тобто до 31 липня 2027 року, з процентною ставкою 13,45 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за договором 01 серпня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в зазначеному розмірі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2019 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 13/211-к-07 від 01 серпня 2007 року в розмірі 1959 доларів США 47 центів.

Рішення мотивовано тим, що ПАТ «Універсал Банк» не навело обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який повинен містити відомості щодо розміру залишку непогашеного кредиту, розміру відсоткової ставки, порядку нарахованих відсотків, пені, суми коштів, які надходили в рахунок погашення заборгованості, суми використаних коштів, періоду нарахування, відомостей щодо розміру простроченого зобов`язання, а за висновком судово-економічної експертизи, проведеної у справі, через відсутність первинних документів щодо видачі кредиту, визначити розмір заборгованості за ним не можливо, а тому суд вважав доведеними позовні вимоги лише у визнаній ОСОБА_1 частині.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просило скасувати це рішення і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено усіх доказів у справі, не взято до уваги умови кредитного договору, не наведено мотивів відмови у задоволенні тіла кредиту в розмірі 2809 доларів США 18 центів. Зокрема, судом не досліджено розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог, роз`яснення до розрахунку, виписок тощо. Проведена у справі судово-економічна експертиза не може слугувати доказом ненадання кредиту ОСОБА_1 , тому що сам факт отримання кредиту був визнаний сторонами.

02 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Піпко А. М. подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального і матеріального права, у відповідності до встановлених обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13/211к-07 на суму 15800 доларів США строком до 31 липня 2027 року (Т.1 а. с. 7 - 13, 17 - 18).

01 серпня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким вона зобов`язалась відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором в повному обсязі (Т. 1 а. с 20).

Відповідно до меморіального валютного ордеру № 15-5 від 01 серпня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15800 доларів США (Т. 1 а. с. 22).

Згідно із розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту становила 10698 доларів США (Т.1 а. с. 27 - 28).

Платіжним дорученням № 490 від 01 серпня 2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Ленд» (далі СТОВ «Агро-Ленд») здійснило оплату в розмірі 192340 грн 00 к. на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Універсал Банк», для купівлі 9617 доларів США на Міжбанківському валютному ринку (далі МВР) для погашення тіла кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором № 13/211к-07 від 01 серпня 2007 року (Т.1 а. с. 119).

Відповідно до висновку судового експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судово-економічної експертизи від 07 червня 2018 року № 1585/18-21 за наявними в матеріалах справи документами не можливо документально підтвердити видачу кредиту ОСОБА_1 згідно з умовами кредитного договору М3/211к-07 від 01 серпня 2007 року та наявність заборгованості за ним, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи даних аналітичного обліку по тілу кредиту, нарахування та сплати поточних та прострочених відсотків, а також пені. Визначити дійсний розмір заборгованості за кредитним договором не можливо, тому що в матеріалах справи відсутні первинні документи щодо видачі кредиту, в томі числі банківські виписки, на яких проводився аналітичний облік за ним (Т. 3 а. с. 12 - 23).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом банк вказував, що на підставі кредитного договору 13/211к-07 від 01 серпня 2007 року, умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 15800 доларів США зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 13,45 % на рік.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» надано копію кредитного договору 13/211к-07 від 01 серпня 2007 року; графік погашення заборгованості за кредитом; розрахунок заборгованості за кредитним договором; перелік супутніх послуг, що надаються банком та третіми особами для оформлення кредиту, та визначення їх вартості.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначав, що суми кредиту у зазначеному банком розмірі не отримував, тому що частину кредитних коштів банк самостійно перерахував як плату за супутні послуги. ПАТ «Універсал Банк» змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення боргу, сплати процентів та пені. Всупереч попередньо досягнутим домовленостям внесені на поточний рахунок ОСОБА_1 СТОВ «Агро-Ленд», директором та засновником якого на той час він був, 192340 грн 00 к. не були використані відповідно до платіжного доручення - для купівлі на МВР 9617 доларів США для погашення кредиту, а були списані банком лише 16 та 20 вересня за курсом, що існував на ці дати, для погашення процентів та штрафних санкцій, безпідставно нарахованих позивачем, і лише після цього залишок - на погашення заборгованості за кредитом.

Саме незгода відповідача ОСОБА_1 із нарахованою сумою боргу стала підставою для заявлення ним клопотань про проведення у справі судово-бухгалтерської експертизи.

За змістом частини першої статті 103 ЦПК України експертиза призначається судом, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Стаття 110 цього Кодексу зобов`язує суд мотивувати у судовому рішенні відхилення висновку експерта.

Отже, оскільки висновком експерта встановлено неможливість документального підтвердження розміру боргу ОСОБА_1 , ПАТ «Універсал Банк» клопотання про призначення повторної експертизи не заявлялось, а тому суд першої інстанції не мав підстав для відхилення висновку судового експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судово-економічної експертизи від 07 червня 2018 року № 1585/18-21, і прийшов до правильного висновку про недоведеність позовних вимог в частині розміру боргу за кредитом.

Банк, також, пред`явивши 29 вересня 2015 року вимогу про повне дострокове погашення кредиту не пізніше 16 грудня 2015 року (про що зазначено у позовній заяві), втратив право нараховувати передбачені договором проценти та неустойку, з вимогами про застосування наслідків порушення зобов`язання, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, не звертався, а тому з урахуванням встановленого статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд правильно стягнув суму боргу у визнаному відповідачем розмірі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ПАТ «Універсал Банк» правомірно списало перераховані 01 серпня 2016 року СТОВ «Агро-Ленд» на поточний рахунок ОСОБА_1 кошти на погашення пені, процентів і тіла кредиту 16 та 20 вересня 2016 року, то апеляційний суд виходить із такого.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Як видно із пояснень представників сторін, домовленість про перерахування зазначених коштів була досягнута у зв`язку із публічною офертою (пропозицією, адресованою невизначеному колу осіб, укласти договір (частина друга статті 641 ЦК України)) ПАТ «Універсал Банк» щодо погашення частини кредиту для сплати решти суми, яка не перевищує 5000 доларів США, за пільговим курсом - 1 долар США - 20 грн 00 к.

Однак, саме банк відмовився від виконання умов зазначеної оферти.

Не можна також вважати добросовісною поведінку ПАТ «Універсал Банк» щодо зарахування коштів з поточного рахунку ОСОБА_1 на погашення кредиту лише через понад півтора місяці, тому що представник банку в суді не заперечував тієї обставини, що домовленість про погашення відповідної частини тіла кредиту задля перерахування решти за пільговим курсом була досягнута у приміщенні відділення банку і в той же день, тобто 01 серпня 2016 року, реалізована шляхом перерахування СТОВ «Агро-Ленд» 192340 грн 00 к. на поточний рахунок ОСОБА_1 . Пари цьому у платіжному дорученні були зазначені як реквізити цього рахунку, так і реквізити кредитного договору, для погашення якого (придбання валюти на МВР) були призначені ці кошти, про що чітко зазначено у графі «призначенні платежу».

З урахуванням вказаних обставин та звичаю ділового обороту (стаття 7 ЦК України), за яким під час здійснення операцій з клієнтами саме банк надає відповідні реквізити та пропозиції щодо формулювання призначення платежу у платіжному дорученні, ОСОБА_1 мав обґрунтовані підстави розумно розраховувати, що перераховані СТОВ «Агро-Ленд» 192340 грн 00 к. будуть відразу, принаймні у найкоротший термін, необхідний для придбання валюти на МВР та проведення відповідних операцій щодо її зарахування, використані для погашення кредиту.

Так само, як зазначалось вище, ПАТ «Універсал Банк» не мав права погашати за рахунок цих коштів пеню та проценти за кредитом у розмірі, розрахованому відповідно до умов кредитного договору, оскільки таке погашення здійснювалось після пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення боргу.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

(Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року)

Головуючий підпис О. С. Панасюк

Судді: підпис Ю. Б. Войтко

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк