ЄУН № 336/5618/18
пр. № 2/336/428/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 15.05.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю пасажира автомобілю Volkswaggen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якої автомобіль Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 року зазнав механічних пошкоджень. Вина ОСОБА_1 встановлена постановою суду. Позивачем у відповідності до умов укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 09.02.2017 року було виплачено страхове відшкодування в сумі 84181,71 гривень. Крім того, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило вартість автотоварознавчого дослідження для встановлення розміру матеріальної шкоди в сумі 550 гривень. По суті вимог позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 84181,71 гривень в якості відшкодування збитків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 від 12.10.2018 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку проведено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. від 29.07.2019 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09.09.2019 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у позові, вказуючи, що у довідці ЦПП у м. Запоріжжя зазначено іншу адресу дорожньо-транспортної пригоди, ніж у позовній заяві, відповідач не запрошувалась для визначення вартості ремонту, а визначення цієї вартості проводилось особою також без згоди відповідача.

За відсутності відомостей про дату отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими документами судом відмовлено у заяві представника відповідача про поновлення процесуального строку для надання відзиву на позов та доказів, адже достовірно не виявилось можливим встановити, що такий строк відповідачем був пропущений.

Водночас відповідачем не надано жодних додаткових доказів.

Позивачем відповідь на відзив на позовну заяву не надавалась.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

09.02.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, а саме автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за яким до страхових ризиків віднесені також і збитки внаслідок ДТП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2017 року, яка набрала законної сили та не оскаржувалась ОСОБА_1 , ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як зазначено у постанові суду, 15.05.2017 року о 14.20 годині у м. Запоріжжя по пр. Соборному, 135 ОСОБА_1 , знаходячись в якості пасажира в автомобілі Volkswaggen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконавшись у безпеці, відчинила задні пасажирські двері. Внаслідок чого були пошкоджені двері автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що проїжджав поруч. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 5.1, 15.13. Правил дорожнього руху.

В заяві про страхову подію від 16.05.2017 року вказано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження передніх та задніх пасажирських дверей, переднього та заднього крил, переднього бамперу, накладок переднього та заднього крил.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 18.05.2017 року та рахунку ФОП Бабаєвої В .Л. вартість відновлювального ремонту автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 84181,71 гривня.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 2882 від 16.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування втрати товарної вартості, складає 90658,85 гривень.

Як вбачається з платіжного доручення № 75190 від 22.05.2017 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ФОП ОСОБА_6 84181,71 гривню.

Оцінивши докази у їх сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов наступних висновків.

Оскільки у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тож факт вчинення відповідачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, наслідком якого стало пошкодження автомобілю Infіnіtі QX56, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а рівно і вина саме відповідача у цьому порушенні, доказуванню не підлягають.

Також доведено письмовими доказами те, що позивач ОСОБА_7 на момент смерті ОСОБА_8 була дружиною останнього.

При вирішенні спору виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до стст.512, 514 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми ст.993 ЦК та ст.27 закону «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі (володільцю автомобілю Infіnіtі QX56) у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вказує ст. 1192 ч. 2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На переконання суду висновок автотоварознавчої експертизи є достатнім доказом на підтвердження кількості та обсягу ушкоджень автомобілю Infіnіtі QX56, отриманих внаслідок ДТП з вини ОСОБА_1 , а рівно і розміру завданого матеріального збитку.

При цьому суд враховує, що заявлена до стягнення позивачем сума є меншою ніж розмір збитків, визначений висновком експерта.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо порядку проведення огляду транспортного засобу та визначення заподіяного збитку суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, вказано, що виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником у разі потреби, тобто такий виклик не є обов`язковим, а здійснюється лише у разі потреби.

Також чинним законодавством не передбачено узгодження з усіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди особи експерта, який визначатиме розмір заподіяного збитку.

Доказів того, що розмір матеріального збитку експертом визначено невірно, відповідачем не надано, клопотань про призначення повторної експертизи не заявлено, тож, виходячи з засад змагальності та диспозитивної єдиними доказами на підтвердження розміру спричиненого внаслідок дій ОСОБА_1 матеріального збитку є докази, надані позивачем, які відповідачем в установленому порядку спростовані не були.

Припущення відповідача ОСОБА_1 про те, що в період часу між дорожньо-транспортною пригодою - 15.05.2017 року та оглядом транспортного засобу експертом 16.05.2017 року автомобіль міг отримати якісь інші ушкодження нічим не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вивчивши доводи позивача та заперечення відповідача, досліджені докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Також з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 84181,71 гривню (вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят одну гривню 71 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», код ЄДРЮО 33908322, адреса: м. Київ, вул. Борщагівська, 154.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк