Справа № 182/5036/19
Провадження № 2/0182/2637/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Багрової А.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 05.08.2006 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З грудня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, мешкають окремо. Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, у той час як відповідач матеріальної допомоги їм не надає.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 має обов`язок щодо утримання дітей, однак від його виконання у добровільному порядку ухиляється, ОСОБА_1 вимушений звертатися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.1-2).

Не погодившись із позовними вимогами, відповідач подала відзив (а.с.22-25). Посилається на те, що внаслідок припинення шлюбних відносин з позивачем вона разом з дітьми постійно проживає у будинку її батьків. Усі витрати по утриманню дітей несе самостійно, позивач їй матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що не перешкоджає спілкуванню дітей з батьком, тому вони періодично відвідують позивача за місцем його мешкання. Однак, постійно проживають разом з нею, на підтвердження чого надає довідку квартального комітету.

Відповідь на відзив позивач не надавав.

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.18).

Судом встановлено:

05.08.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровській області за актовим записом № 527 (а.с.3).

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).

Сторони не оспорюють той факт, що на даний час шлюбні стосунки припинені та вони мешкають окремо.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16,17).

Відповідно до довідки № 508 від 09.07.2019 року, виданої головою квартального комітету № 38, за вказаною вище адресою, крім позивача та відповідача, зареєстровані їхні малолітні діти: ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2012 року народження (а.с.6).

Згідно з Актом про проживання від 09.07.2019 року, складеного за підписом сусідів та затвердженого головою квартального комітету № 38 м. Нікополь, у будинку АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.7).

У той же час, згідно довідки № 225 голови квартального комітету № 36 від 23.08.2019 року, ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28).

Відносини, які виникли між сторонами щодо утримання дітей, регулюються СК України, тому суд при розгляді справи та ухваленні рішення бере до уваги ці норми права.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України).

У той же час, доказів на підтвердження факту постійного проживання та утримання ним дітей ОСОБА_1 не надав. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що наявність Акту про проживання дітей та позивача за однією адресою сам по собі не підтверджує утримання ним дітей та не може вважатися належним доказом. Крім того, він спростовується довідкою № 225, виданою квартальним комітетом № 36 м. Нікополь 23.08.2019 року, за яким малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мешкають разом з матір`ю ОСОБА_2 Інші докази на підтвердження обставин справи, які дають підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в матеріалах справи відсутні.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, а саме доказів проживання дітей разом із ОСОБА_1 та утримання ним малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відмову у позові - у зв`язку з його недоведеністю.

За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-81,141, 258, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 30.09.2019 року.

Дані про учасників справи.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: А. Г. Багрова