Справа № 646/3217/19
№ провадження 2/646/1424/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Коммунарової А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 . Після народження доньки Відповідач залишив родину, а дитина залишилася проживати з Позивачем. 18.01.2010 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, самоусунувся від спілкування з нею, не виявляє зацікавленості до її життя, здоров`я, виховання, жодним чином не впливає на її моральний та духовний розвиток. Окрім цього, Відповідач не надавав фінансової допомоги та не брав участі в утриманні доньки, починаючи з самого її народження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

У судове засідання третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 11 липня 2012 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2016 по справі №643/12914/15-ц було вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2015 до досягнення дитиною повноліття.

На момент звернення із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , рішення суду від 11.01.2016 в добровільному порядку відповідач не виконує.

Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради за вих. №66/2 від 30.01.2019, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спостерігається у вказаному закладі охорони здоров`я. При відвідуванні прийомів у лікаря педіатра дитину супроводжує мати або бабуся.

У відповідності до відповіді на адвокатський запит, наданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) №168 Харківської міської ради», дитину було зараховано до дошкільного навчального закладу за заявою матері ОСОБА_1 , яка і оплачувала харчування дитини в закладі. Зі слів вихователів, батько дитини, ОСОБА_2 не відвідував дошкільний навчальний заклад, не приводив і не забирав дитину, не приймав участь в батьківських зборах, не цікавився навчальними успіхами сина.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, наданої Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №84 Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_5 на підставі заяви матері ОСОБА_1 Зарахований до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №84 Харківської міської ради Харківської області 01.09.2018 та дійсно навчається по теперішній час. Батько до школи не приходив, не цікавився навчанням та розвитком свого сина у педагогічних працівників, не підтримував зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківські збори за підзвітний період. Мати ОСОБА_1 , приймає участь у вихованні та навчанні сина, приходить до школи, цікавиться навчанням та розвитком сина, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Щоденно самостійно приводить та забирає дитину зі школи.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконував та не виконує. Відповідачу не чинили перешкод у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Тож поведінка Відповідача є свідомим, винним ухиленням від виховання дитини. Через байдужість Відповідача до доньки, його бездіяльність щодо участі у її вихованні, права дитини суттєво обмежуються. Оскільки деякі права діти можуть здійснювати лише за згоди та сприяння обох батьків, відсутність одного з батьків позбавляє їх можливості реалізувати свої немайнові права.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ст.150 СК України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України), батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3 ст.150 СК України).

З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не виконує покладені на нього обов`язки щодо піклування про здоров`я його доньки, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст.155СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.157СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Всупереч зазначеній нормі батько дитини не бере участі у вихованні дочки, що підтверджено вищезазначеними доказами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність достатніми доказами невиконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до свого сина ОСОБА_5 , що має наслідком позбавлення його батьківських прав.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13,76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 289, 354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 55, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26489104.

Суддя: В.А.Єжов