Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2019 Справа №607/4159/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом із сином, не піклується про нього, не підтримує із дитиною жодних відносин. Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем, а тому, вона виховує його, піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина. З цих підстав, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30.01.2013 р., який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.03.2016 р. було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 09.01.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 20.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , що стверджується довідкою про склад сім`ї від 31.01.2019 р. № 78 Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2018 р. справа № 607/13972/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовлено та вирішено попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на Службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.02.2018 р. для виховання та розвитку дитини в даній сім`ї створені належні умови. Хлопчик проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в будинку який складається з 2-х кімнат, кухні, ванни. В кімнатах чисто, тепло, хлопчик забезпечений продуктами харчування, сезонним одягом, засобами гігієни.

Згідно Довідки Тернопільського дошкільного навчального закладу №89 від 24.10.2017 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує даний заклад. У заклад хлопчика приводить та забирає мати ОСОБА_1 . Мати відвідує батьківські збори та інші заходи за участю ОСОБА_5 . Хлопчик користується пільгами на харчування, як дитина з малозабезпеченої сім`ї. Батько, ОСОБА_2 , забирав свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 двічі. Розвитком, успіхами дитини батько не цікавиться, батьківські збори та інші організовані у ДНЗ заходи за участі дитини батько не відвідує.

Згідно з Довідкою, виданою фельдшерсько - акушерським пунктом с. Гаї Шевченківські від 25.10.2017 р. № 3, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на медичні огляди, планові щепленні виклики приводить мама ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 22.08.2019 р. № 40091, виданого Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, вбачається, що заборгованість по аліментах ОСОБА_2 станом на 01.08.2019 р. становить 4 945,12 грн.

Відповідно до висновку Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 03.06.2019 р. за № 01-944/01-10, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом із цим, згідно із п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач сплачує аліменти, що свідчить про виконанням ним батьківських обов`язків щодо утримання дитини.

Відтак, факту ухилення відповідача від сплати аліментних зобов`язань стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом не встановлено.

Крім цього, позивачем не зазначено, в чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, чи вживались щодо неї заходи реагування за заявами позивача в органи поліції, органу опіки та піклування.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.91., передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд приймає до уваги ту обставину, що неповнолітній син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує батьківської уваги та турботи, а тому, вважає, що поведінка відповідача по відношенню до свого неповнолітнього сина містить ознаки неналежного виконання батьківських обов`язків, що виражається у відсутності в належному обсязі турботи про сина, інтересу до його фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя, безпосередньої його участі у вихованні дитини.

За вказаних обставин, суд, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, при цьому, вважає за необхідне попередити ОСОБА_2 , про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування контроль за ОСОБА_2 щодо виховання свого сина ОСОБА_4 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 258, 259, 264, 265, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_2 , про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування контроль за ОСОБА_2 щодо виховання свого сина ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, місцезнаходження: м. Тернопіль майдан Перемоги, 1.

Повний тест рішення суду складено 23 вересня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко