Постанова
Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа №610/624/17
провадження № 61-31234св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Державне підприємство «Балаклійське лісове господарство»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року у складі судді Стригуненко В. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року у складу колегії суддів: Коваленко І. П., Малінської С. М., Котелевець А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Балаклійське лісове господарство» (далі ДП «Балаклійське лісове господарство») про зобов`язання видати довідку про заробітну плату.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що працюючи у ДП «Балаклійське лісове господарство», він у 1987 році був призваний на військові збори, де у період з 04 березня 1987 року по 18 червня 1987 року, брав участь у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі Чорнобильська АЕС). 10 лютого 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки встановленої форми, яка необхідна йому для обчислення пенсії, однак, вказану довідку відповідач не надав, посилаючись на відсутність необхідних для видачі такої довідки первинних документів.

Посилаючись на те, що не надання відповідачем довідки про заробітну плату порушує його право на належне пенсійне забезпечення, просив зобов`язати відповідача видати йому довідку про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження у 1987 році за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 12 жовтня 2012 року № 644.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня

2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для видачі довідки про заробітну плату є підтвердження нарахування та виплати заробітної плати за первинними документами, іншого чинним законодавством не передбачено. Оскільки в ДП «Балаклійське лісове господарство» відсутні первинні документи про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату за період з 04 березня 1987 року по 18 червня

1987 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов законного та обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з відсутністю у ДП «Балаклійське лісове господарство» первинних документів, складених в період роботи в зоні відчуження, на підставі яких має бути видана довідка про заробітну плату позивача.

Узагальнені вимоги та доводи касаційної скарги

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року, та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обгрунтована посиланнями на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що довідка про заробітну плату (дохід) видається особі на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа. Водночас підпунктом 1 пункту 317 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, передбачено, що розрахунково-платіжні відомості (особові рахунки) працівників повинні зберігатися не менше 75 років, а тому відповідач зобов`язаний видати довідку про заробітну плату на підставі документів, відповідальність за збереження яких покладена на нього. Крім того, необґрунтованими є посилання відповідача на неможливість видати довідку про заробітну плату у зв`язку з відсутністю в архіві підприємства будь-яких наказів, які б вказували на факт роботи заявника у населених пунктах, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки заявником підтверджено факт прийняття ним участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшли заперечення ДП «Балаклійське лісове господарство» на касаційну скаргу, у яких воно зазначало, що суди попередніх інстанцій повно та всебічно з`ясували обставини справи та ухвалили законні і обгрунтовані рішення, підстави для їх скасування відсутні.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

29 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 працював на ДП «Балаклійське лісове господарство» з 03 травня 1984 року по 18 грудня

2003 року.

З 04 березня 1987 року по 18 червня 1987 року під час проходження військових зборів ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30 км зоні Чорнобильської АЕС, що підтверджується його військовим квитком, довідкою та листом галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, є інвалідом 2 групи, його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями відповідних посвідчень, довідкою до акта огляду МСЕК, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

З довідки ДП «Балаклійське лісове господарство» від 18 грудня 1992 року про розмір заробітної плати ОСОБА_1 під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС убачається, що заробітна плата позивачу нарахована за місцем роботи - Балаклійський лісгоспзаг за період з

04 березня 1987 року по 18 червня 1987 року в розмірі 1 365,61 крб.

На звернення ОСОБА_1 до ДП «Балаклійське лісове господарство» від

10 лютого 2017 року про видачу йому довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у видачі довідки відмовлено з посиланням на відсутність на підприємстві первинних документів, необхідних для її видачі.

На підтвердження знищення первинних документів суду надано копію акта від 21 вересня 1992 року про знищення документів архіву ДП «Балаклійське лісове господарство», строк зберігання яких станом на 01 вересня 1992 року сплинув, а також документів, які не мають науково-історичної цінності та втратили подальше практичне їх застосування. У переліку документів на знищення відповідно до цього акту у пункті 1 зазначено бухгалтерські документи касового, меморіального і журнально-ордерного порядку за 1985-1988 роки.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від

23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок).

Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Пунктом 7 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

За змістом частини четвертої статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Наведене дає підстави для висновку, що відповідач має право видати особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС довідку про заробітну плату виключно на підставі первинних документів про нараховану заробітну плату, період фактичної тривалості робочого дня та місця її виконання.

Після аварії на Чорнобильській АЕС, 26 квітня 1986 року, Уряди колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифу «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня1986 року № 964, постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня

1986 року № 524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня

1986 року № 1031; постанови Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року

№ 655-195; постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7 та інших.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та попередження забруднення навколишнього середовища» (далі Постанова), надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року

№ 964.

Згідно підпункту 4 пункту 1 Постанови дозволялося керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС премії до 60 процентів тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Підпунктом 3 пункту 1 Постанови передбачено, що у розпорядження Міністерства енергетики і електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, установ і організацій (незалежно від їх підвідомчості), які безпосередньо приймають участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідних зонах небезпеки, виділено по 1 000 000 рублів в місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок зазначених коштів, не повинен перевищувати

400 рублів на місяць (понад установлені максимальні розміри премій).

Ураховуючи наведене, відсутність у відповідача первинних документів про нараховану позивачеві заробітну плату за період його участі у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, період фактичної тривалості робочого дня та місця її виконання, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог

ОСОБА_1 про зобов`язання ДП «Балаклійське лісове господарство» видати йому довідку про розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження в 1987 році.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачем не дотримано терміну зберігання розрахунково-платіжних відомостей (особові рахунки) працівників, встановленого підпунктом 1 пункту 317 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, є необгрунтованими, оскільки заначений Перелік був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а бухгалтерські документи касового, меморіального і журнально-ордерного порядку за 1985 -1988 роки ДП «Балаклійське лісове господарство» знищені у 1992 році, що підтверджується відповідним актом.

Інших обставин, які б свідчили про ухилення ДП «Балаклійське лісове господарство» від видачі довідки про розмір заробітної плати нарахованої та виплаченої позивачеві за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, судами не встановлено. В силу положень статті 400 ЦПК України Верховний Суд не вправі встановлювати нові обставини чи здійснювати переоцінку наявних у справі доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин, вірно застосовано закон, що їх регулює, надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня

2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак