Дата документу 17.09.2019
Справа № 320/5963/19
Провадження 2/320/2974/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17"вересня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

за участю представника позивача - адвоката Алексєєнко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Алексеєнка Віталія Петровича, до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права користування в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Алексеєнка В.П., звернулася до суду з позовом в якому просить наступне: встановити факт її постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини понад п`яті років і ведення спільного господарства разом з наймачем квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати її членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала на праві користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ордеру №31 виданого на підставі рішення Мелітопольського міськвиконкому №385/2 від 27.11.1974.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , її чоловіку - ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 на підставі рішення Мелітопольського міськвиконкому №385/2 від 27.11.1974р. на праві спільного сумісного користування належить квартира АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_3 доводиться рідним братом позивачки та є сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .. В наслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право користування вищезазначеної квартирою. Після смерті ОСОБА_4 відомі спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , являючись спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.), вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вступили в управління майном померлого та продовжували проживати в цій же квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини входило право користування вищезазначеною квартирою. Після його смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини також не зверталася, але являючись спадкоємцями першої черги за законом в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.), вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вступили в управління майном померлого та продовжувала проживати в цій же квартирі. У 2012р. ОСОБА_1 та похила ОСОБА_2 почали проживати разом. Вони вели сумісне господарство, ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 , вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, тобто фактично вони проживали однією сім`єю. Громадянка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час життя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформили належним чином своє право власності на вищезазначену квартиру. Після смерті ОСОБА_2 позивачка організувала поховання та залишилася проживати в спірній квартирі. Зараз слідкує за станом квартири та здійснює всі необхідні дії по утриманню приміщення. В строк передбачений законодавством ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса міського нотаріального округу Чудської О.О. з заявами про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 та його жінки ОСОБА_2 .. Однак, нотаріус своєю постановою від 23.02.2019р. відмовив позивачці в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини, а також відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану квартиру, а роз`ясненням від 23.02.2019р. нотаріус відмовив в відкритті та реєстрації спадкової справи після ОСОБА_2 , оскільки не встановлені родинні відносини між позивачкою та померлою, а також відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спірну квартиру. Не зважаючи на те що ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а нотаріус відмовив їй у відкритті спадкової справи, позивачка, як особа, яка постійно мешкала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після померлої як спадкоємець четвертої черги за законом. На цей час позивачка не має можливості належним чином оформити своє право на майно, оскільки з часом були втрачені всі оригінали документів на право користування квартирою, що унеможливлює подальше оформлення спадщини, тому що для оформлення спадщини у нотаріуса необхідне надати саме оригінали документів на спадкове майно. Відсутність можливості належним чином оформити своє право користування на вищезазначену квартиру змусило позивачку звернутись до суду з відповідним позовом.

21.08.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено про відсутність спору, оскільки в позові йдеться мова саме про доведення певних фактів, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник відповідача просив розглядати справу без участі представника Мелітопольської міської ради Запорізької області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву представник позивача просив розглядати справу без участі представника Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позивачка проживала в кв. АДРЕСА_1 разом зі своєю невісткою ОСОБА_2 та доглядала її, т.я. вона була хворою людиною та потребувала стороннього догляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивачка біля 5-6 років проживала разом із ОСОБА_2 в її квартирі. Свідок був там декілька разів, т.я. позивачка просила його придбати продукти харчування. Ці продукти свідок заносив у квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, свідку відомо, що саме позивачка здійснювала організацію поховання ОСОБА_2 . Інших осіб - свідок не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що позивачка - його матір. Починаючи з 2012 року, позивачка проживала разом із ОСОБА_2 , т.я. остання потребувала постійного догляду у зв`язку з приступами. Крім того свідку відомо, що ОСОБА_2 дітей та родичів не мала, а тому позивачка, яка є рідною сестрою чоловіка ОСОБА_2 , здійснювала догляд та поховання.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, врахувавши думку сторін, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно дочастини 2статті 315ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , її чоловіку - ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 на підставі рішення Мелітопольського міськвиконкому №385/2 від 27.11.1974р. на праві спільного сумісного користування належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордеру №31, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією її свідоцтва про одруження згідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 ..

ОСОБА_3 доводиться рідним братом позивачки, а позивачка є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про шлюб, згідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданим 15.03.2019 Мелітопольським міським відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №1737.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входило право користування вищезазначеної квартирою.

Після смерті ОСОБА_4 відомі спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , являючись спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.), вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вступили в управління майном померлого та продовжували проживати в цієї же квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданим 16.12.1998р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №2252.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, до складу якої входило право користування вищезазначеною квартирою.

Після його смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини також не зверталась, що підтверджується копією витягу з Спадкового реєстру №55252487 від 23.02.2019р., але являючись спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.), вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління майном померлого та продовжувала проживати в цієї же квартирі.

У 2012р. позивачка та ОСОБА_2 почали проживати разом. Вони вели сумісне господарство, позивачка здійснювала догляд за ОСОБА_2 , вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, тобто фактично вони проживали однією сім`єю, що підтвердити у судовому засіданні свідки, ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданим 09.01.2019р.р. Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №72.

За час життя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформили належним чином своє право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» та інформаційною довідкою з ДРРП, а тому внаслідок їх смерті відкривалась спадщина до складу якої входило лише право користування квартирою.

Згідно ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ч.2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлого фізичної особи до інших осіб (спадкоємцям).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що позивачка проживала разом з померлою ОСОБА_2 понад п`ять років то відповідно до ст.1264 ЦК України, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. З інших відомих претендентів на спадщину після смерті ОСОБА_2 - немає.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка організувала її поховання, що підтверджується копією договору - замовлення на організацію та проведення поховання №31 від 09.01.2019р. та залишилась проживати в цій квартирі. Зараз вона слідкує за станом квартири та здійснює всі необхідні дії по утриманню приміщення.

В строк передбачений законодавством позивачка звернулась до приватного нотаріуса міського нотаріального округу Чудської О.О. із заявами про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 та його жінки ОСОБА_2 , однак, нотаріус своєю постановою від 23.02.2019р. відмовив позивачки в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини, а також відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану квартиру, а роз`ясненням від 23.02.2019р., відмовила в відкритті та реєстрації спадкової справи після ОСОБА_2 , оскільки не встановлені родинні відносини між позивачкою та померлою, а також відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спірну квартиру.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 - інформація відсутня.

Не зважаючи на те що ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а нотаріус відмовив їй у відкритті спадкової справи, ОСОБА_1 як особа, що постійно мешкала разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після померлої як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом.

Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Таким чином, довідка з місця проживання надана позивачем до позову, є належним та допустимим доказом постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а відтак, й належним та допустимим доказом прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України.

На даний час позивачка не має можливості належним чином оформити свої спадкові права, оскільки з часом були втрачені всі оригінали документів на право користування квартирою, що унеможливлює подальше оформлення спадщини, після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи встановлені судом обставини, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки наявні передбачені законом підстави для встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права користування в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.258, 259,263,265,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Алексеєнка Віталія Петровича, до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права користування в порядку спадкування - задовольнити:

Встановити факт постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини понад п`яти років і ведення спільного господарства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , разом з наймачем квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2012 року.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право користування квартирою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала на праві користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ордеру №31 виданого на підставі рішення Мелітопольського міськвиконкому №385/2 від 27.11.1974.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В. Колодіна