Справа № 463/1735/16-ц
Провадження № 2/463/79/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку уточнив та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким розділити будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі варіанту № 3 висновку експертизи № 069/16 та розділити земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0069 за адресою АДРЕСА_1 на підставі пропозиції поділу земельної ділянки розробленої інженером землевпорядником ОСОБА_7 .

В процесі розгляду справи ОСОБА_6 відчужив належну йому Ѕ частки будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2018р. до участі в справі залучено останніх як правонаступників відповідача ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником Ѕ частки зазначеного будинку. Власником іншої 1/2 частки будинку спочатку був ОСОБА_6 , який відчужив свою частку на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Самовільне будівництво у будинку відсутнє і як співвласник зазначеного будинку має намір виділити свою частку та у зв`язку з чим, провести також поділ земельної ділянки площею 0,1000 га, який розташований на цій земельній ділянці. В добровільному порядку спір вирішити неможливо, з приводу чого звернувся до суду з даним позовом, провівши поділ будинку згідно варіанту № 3 висновку експертизи № 069/16, а поділ земельної ділянки - на підставі пропозиції поділу земельної ділянки розробленої інженером землевпорядником ОСОБА_7

ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначає що при вирішенні питання про поділ будинку експертом не враховано, що у такому будинку проживає сім`я дочки відповідача, яка складається з чотирьох осіб, внаслідок чого жоден із варіантів поділу житлового будинку, в тому числі варіант № 3, не відповідає інтересам відповідачів. Крім того, такий поділ призведе до обмеження права малолітніх дітей, які проживають в будинку і усі запропоновані варіанти не відповідають нормам ДБН, при тому що позивачу пропонується виділити частину будинку, будівництво якої фактично закінчено, а відповідачу - частину будинку, ѕ частки якої перебувають на стадії будівництва. Що стосується поділу земельної ділянки, висновок інженера землевпорядника ОСОБА_7 не заміняє собою висновок експерта, та крім цього, суперечить усім чотирьом варіантам розподілу будинку. Тому, просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмових заперечень суду не надали.

Інформація про рух справи в суді першої інстанції та про процесуальні дії, вчинені судом під час розгляду справи.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.04.2016р. відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.08.2016р. у справі призначено судову, будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: які можливі варіанти розподілу будинку АДРЕСА_1 між співвласниками? Які можливі варіанти розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками? На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Висновок експерта від 24.04.2017р. надійшов на адресу суду 26.04.2017р., після чого ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2017р. провадження у справі відновлено.

За клопотанням відповідача ОСОБА_6 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30.01.2018р. у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Які можливі додаткові варіанти розподілу будинку АДРЕСА_1 між співвласниками згідно поданої технічної документації з врахуванням інтересів двох сторін, а також додаткові варіанти розподілу з врахуванням схем запропонованих відповідачем та долучених до його клопотання? На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Через відсутність оплати за проведення експертизи, яка згідно ухвали суду була покладена на відповідача ОСОБА_6 , експертиза не була проведена і 23.04.2018р. матеріали справи були повернуті до суду, після чого ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.04.2018р. провадження у справі поновлено.

В подальшому, за клопотанням відповідача ОСОБА_6 та зі згоди позивача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2018р. до участі в справі залучено правонаступників відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2018р. у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Яка вартість будинковолодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ?

2. Які можливі додаткові варіанти розподілу будинку АДРЕСА_1 між співвласниками згідно поданої технічної документації з врахуванням інтересів двох сторін, за необхідності з наданням пропозицій щодо переобладнань, грошової компенсації, тощо?

3. Чи можливо провести поділ вказаного будинковолодіння та земельної ділянки між співвласниками згідно запропонованої схеми відповідачем ОСОБА_3 (додаток до клопотання)?

4. Чи можливо провести поділ вказаного будинковолодіння та земельної ділянки між співвласниками згідно запропонованої схеми відповідачем ОСОБА_4 (додаток до клопотання)?

Оплату за проведення вказаної експертизи (питання « 1-3) покладено на відповідача ОСОБА_3 , а відносно питання № 4 - на відповідача ОСОБА_4 . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Вказану ухвалу оскаржила відповідач ОСОБА_3 , внаслідок чого матеріали справи направлені до Львівського апеляційного суду. Постановою Львівського апеляційного суд від 09.04.2019р. ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2018р. залишено без змін. Після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції такі були направлені до експертної установи для проведення експертизи, призначеної ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2018р.

Через відсутність оплати за проведення експертизи, така не була проведена і 11.07.2019р матеріали справи були повернуті до суду, після чого ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2019р. провадження у справі поновлено.

Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2019р. відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній справі та про об`єднання даної справи в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про реальний поділ будинку та земельної ділянки.

Узагальнена позиція учасників справи.

Позивач, а також його повноважний представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених вище підстав. При цьому, не вважають перешкодою для проведення виділу частки той факт, що в процесі розгляду справи ОСОБА_6 відчужив свою частку в будинку, оскільки позивач як власник 1/2 частки вправі виділити цю частку незалежно від того, хто є власником іншої частки. Просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також повноважний представник останньої в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях попереднього відповідача ОСОБА_6 Просять в задоволенні позову відмовити.

Позиція суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи, заведеної на будинок АДРЕСА_1 , оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 01.02.2016р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.31 т.1) належить 1/2 частки в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.188-189, 190-191 т.1), власником іншої 1/2 частки будинку є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожній з яких на підставі договору дарування належить по 1/4 частці будинку.

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок (а.с.10-21 т.1), загальна площа будинку становить 545,1 кв.м., житлова - 249 кв.м.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов`язковою.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

На снові зазначених норм закону під час розгляду цивільної справи № 205/9065/15-ц (постанова від 25.09.2019р.) Верховний Суд сформулював висновок, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Тому, суд погоджується з доводами сторони позивача, що відчуження ОСОБА_6 своєї частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не має правого значення.

Згідно Варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 069/16 від 24.04.2017р. (а.с.67-114 т.1), співвласнику ОСОБА_1 пропонується надати у власність приміщення будинку загальною площею 246,65 кв.м. Співласнику ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - приміщення загальною площею 298,45 кв.м.

За вказаним варіантом співвласнику ОСОБА_1 пропонується надати у власність гараж з оглядовою ямою літ. «Б, ворота № 1, хвіртка № 3, частина огорожі № 2 та № 5 і замощення № І. Співвласнику ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - частину огорожі№ 2 та № 5, ворота з хвірткою № 4, у відповідності до варіанту розподілу земельної ділянки № 1 (таблиця № 21 додатку до висновку).

Внаслідок такого поділу ОСОБА_1 буде володіти 48/100 ідеальних частин. ОСОБА_6 - 52/100 ідеальних частин. Грошова компенсація, яку має сплатити ОСОБА_6 в такому випадку становить 31925 грн.

Крім того, по запропонованому варіанті розподілу необхідно виконати наступні роботи:

співвласникам необхідно встановити перегородку в приміщенні коридору підвалу літ. VI, товщиною 0,40 м.;

власнику 1/2 частки ОСОБА_6 ід.ч. необхідно облаштувати дверний проріз з встановленням дверей з приміщення підвалу літ. V в коридор літ VIII; закласти дверний проріз з коридору літ. 1-2 на сходову клітку літ. 1-1; облаштувати дверний проріз з встановленням дверей з приміщенням житлової кімнати літ. 1-7 в коридор літ. 1-10 і з приміщенням літ. 1-3 (1-й поверх);

співвласнику ОСОБА_1 необхідно закласти дверний проріз з житлової кімнати літ. 1-8 в коридор літ. 1-2 (1-й поверх), пробити дверний проріз з встановленням дверей з житлової кімнати літ. 1-8 на сходову клітку літ. 1-1;

Крім того, співвласникам необхідно роз`єднати інженерні мережі, для чого в спеціалізованих проектних організаціях розробити проекти по розділенню водопостачання, газопостачання, електропостачання і каналізації і погодити їх у встановлених законом порядку.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч зазначеним нормам, позивач, який просить провести поділ згідно варіанту № 3 судової експертизи, так і не долучив до матеріалів справи доказів про наявність технічної можливості провести такі роботи, при тому що частина з цих робіт, а саме роз`єднання інженерних мереж, взагалі потребує узгодження з компетентними органами, а їх проведення можливе виключно після розроблення відповідних проектів.

На думку суду, за відсутності таких доказів немає підстав для висновку, що існує технічна можливість для виділу частки, оскільки виділ частки можливо здійснити лише тоді, якщо в результаті цього виділу створюються два окремих ізольованих один від одного об`єкти. Відповідно, вказану вимогу слід вважати недоведеною та в її задоволенні відмовити.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Під час розгляду цивільної справи № 693/598/13-ц (постанова від 10.10.2018р) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив, що зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

З огляду на те, що в задоволенні вимоги про виділ частки з будинку суд відмовив, без задоволення належить залишити вимогу про поділ земельної ділянки, оскільки будинок і земельна ділянка на якій він розміщений є цілісним об`єктом нерухомості,

Тому, суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

В такому випадку, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати слід віднести на рахунок останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 183, 317, 319, 321, 328, 356, 358, 364, 367, 377, 379, 380, 382 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.10.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.