Справа № 361/7863/17
Провадження № 2/361/164/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Смірновій І.В.,

Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 4» про встановлення порядку користування квартирою, яка належить співвласникам на праві спільної часткової власності,

установив:

ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , третя особа: КП БМР «ЖЕК-4» про встановлення порядку користування квартирою, яка належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Позивач зазначав, що квартира АДРЕСА_1 , відносно якої виник спір щодо її використання, була приватизована ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - членами сім`ї ОСОБА_1 , співвідповідачами по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , в рівній частині, тобто по 1/6 частині квартири.

На момент приватизації спірної квартири співпозивач ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 , значилась в приватизаційних документах під прізвищем ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 прийняла прізвище чоловіка, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за №451 від 05.05.2016 р., виданою службою записів громадянського стану Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Приватизація квартири відбулася 21.02.1994 р., про що Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому 21.02.1994 р. було видане свідоцтво про право власності, яке було зареєстроване Броварським МБТІ за НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співвласник спірної квартири, мати позивача ОСОБА_1 та співвідповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 належна їй на праві власності 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 перейшла за правом спадкування співпозивачу ОСОБА_1 та співвідповідачу ОСОБА_5 , як спадкоємцям першої черги, внаслідок чого частки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 збільшилися на 1/12 (1/6:2=1/12), в результаті чого ОСОБА_1 та членам його сім`ї, співпозивачам по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в спірній квартирі належить 7/12 частин квартири (1/6+ 1/6+1/6+1/12=7/12).

Співвідповідачам по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в спірній квартирі належить 5/12 частин квартири (1/6+1/6+1/12=5/12).

Спірна квартира, згідно технічної документації БТІ, складається з таких приміщень: двох кімнат: №2 - житлова площа 16,7 кв.м., №4 - 10,5 кв.м.; №1 - коридору - 6,5 кв.м.; №3 - вбудованої шафи - 2,2 кв.м.; №5 - кухні - 5,8 кв.м.; сполученого санвузла - 2,6 кв.м. Квартира обладнана балконом - 0,7 кв.м. Загальна площа квартири складає 45,0 кв.м.

Протягом тривалого часу між ОСОБА_1 та співвідповідачами по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 час від часу виникав спір з приводу користування квартирою.

При спробі співвласників вчинити певні дії по встановленню порядку користування квартирою, співвідповідач ОСОБА_5 чинить перешкоди в здійсненні цих намірів. Для посилення перешкод співвідповідач ОСОБА_5 залишила своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкають члени її родини, поселившись в спірній квартирі, не допускаючи співвласників до користування квартирою.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 в березні 2016 року запропонував від свого імені та від імені співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 співвідповідачу ОСОБА_5 у відповідності з вимогами чинного законодавства, а саме з вимогами ч. 1 ст.383 ЦК України, яка закріплює за співвласниками право використовувати належне їм на праві власності житло квартири для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб, а також у відповідності з вимогами ст.152 ЖК Української РСР (в редакції Закону 3191VIII (191-19) від 12.02.2015 р.), яка передбачає проведення переобладнання і перепланування приміщень приватного житлового фонду, не чинити співвласникам перешкод у виконанні робіт з переобладнання жилого приміщення, для подальшого користування квартирою.

Пропозиція ОСОБА_1 полягала в тому, що оскільки співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в квартирі належить більше на 1/6 частину по відношенню до часток співвідповідачів, було запропоновано отримати в користування житлову кімнату №2 - 16,7 кв.м., передавши в користування співвідповідачам житлову кімнату № 4 - 10,5 кв.м.

Оскільки житлові кімнати в спірній квартирі не ізольовані, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_5 за власний кошт з коридору (при №1 - 6,5 кв.м.) за рахунок розміру житлової площі - кімнати №2 - 16,7 кв.м. продовжити коридор для проходу співвідповідачам до приміщення №4 - 10,5 кв.м. - через облаштування дверного прорізу в приміщення №3 - 2,2 кв.м., закривши прохід між приміщеннями № 2 і №4, залишивши співпозивачам прохід між приміщеннями №1 і №2.

Співвідповідач ОСОБА_5 стала чинити співпозивачам перешкоди у здійснені їхнього права як співвласників розпоряджатись належним їм майном на власний розсуд.

З приводу протиправних дій співвідповідача ОСОБА_5 позивач звернувся 28.03.2016 р. до Броварського відділу поліцій ГУ НП в Київській області з заявою. Звернення було зареєстроване в Єдиному обліку заяв та повідомлень.

28.04.2016 р. за №К-257 ОСОБА_1 отримав відповідь від Броварського відділу поліцій ГУ НП в Київській області на його звернення, в якій було рекомендовано звернутись до суду за захистом порушених прав, оскільки між співвласниками квартири виникли цивільно-правові відносини.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та КП «ЖЕК-4» «Про встановлення порядку користування квартирою, яка належить співвласникам на праві спільної часткової власності».

У справі за клопотанням ОСОБА_1 була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 р. проведення експертизи було доручено працівникам КНДІСЕ.

Варіант порядку користування квартирою, який ОСОБА_1 просив в позовній заяві суд затвердити, згідно висновку експерта є неможливим, оскільки зазначений варіант суперечить вимогам п.2.30 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки, основні положення».

Згідно висновку експерта КНДІСЕ від 29.06.2017 р., на розгляд суду було запропоновано технічно можливий варіант використання квартири АДРЕСА_1 між співвласниками при умові перепланування квартири та влаштування двох окремих (не прохідних) житлових кімнат, який докладно описаний та зображений на схемі 2 дослідницької частини Висновку, з яким погодився ОСОБА_1 , у зв`язку з чим 06.11.2017 р. ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву.

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 підтримав свої уточнені позовні вимоги посилаючись на висновок експерта на правову позицію третьої особи по справі КП «ЖЕК №4», яка також не заперечувала проти запропонованого експертом варіанту, зазначивши у клопотанні від 13.12.2017 р., що не заперечує проти встановлення порядку користування квартирою згідно висновку експертизи, згідно якого порушень несучих конструкцій при переплануванні квартири не буде, що внутрішні стіни переплановуються без надання погодження балансоутримувача та розроблення технічної документації для такого перепланування.

Оскільки співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були залучені до справи 3-ми особами і на час слухання справи побажали змінити свій правовий статус з 3-х осіб на співпозивачів - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про залишення справи без розгляду, про що судом 13.12.2017 р. була винесена ухвала.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , передавши співпозивачам житлову кімнату № 2-б при умові мінімальної ширини коридору (приміщення 2-а) 1,1 м. з влаштуванням дверного прорізу між приміщенням № 1 та приміщенням 2-а ; та з влаштуванням дверного прорізу між приміщенням №2-а та приміщенням 4-а , згідно схеми №2 (аркуш 12 висновку експерта); приміщення №1 - коридор, №2 - санвузол, №5 - кухню залишити в спільному користуванні співвласників.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, та в яких позов підтримали і просили його задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_10 і ОСОБА_5 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , була приватизована ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - членами сім`ї ОСОБА_1 , співвідповідачами по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21.02.1994 р. (а.с.26).

Згідно свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співвласник спірної квартири, мати позивача ОСОБА_1 та співвідповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (а.с.22).

Після смерті ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 успадкували по 1/12 частці спірної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.18, 19, 20).

За даними технічного паспорту, квартира АДРЕСА_1 складається з таких приміщень: двох кімнат: №2 - житлова площа 16,7 кв.м., №4 - 10,5 кв.м.; №1 - коридору - 6,5 кв.м.; №3 - вбудованої шафи - 2,2 кв.м.; №5 - кухні - 5,8 кв.м.; сполученого санвузла - 2,6 кв.м. Квартира обладнана балконом - 0,7 кв.м. Загальна площа квартири складає 45,0 кв.м. (а.с.16-17).

Згідно висновку експерта КНДІСЕ від 29.06.2017 р., на розгляд суду було запропоновано технічно можливий варіант використання квартири АДРЕСА_1 між співвласниками при умові перепланування квартири та влаштування двох окремих (не прохідних) житлових кімнат, який докладно описаний та зображений на схемі 2 дослідницької частини Висновку (а.с.27-40).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що сторони у справі як співвласники квартири АДРЕСА_1 не домовилися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про встановлення порядку користування спірною квартирою.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., сплачені останнім при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 358, 383 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 передавши ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 житлову кімнату № 2-б при умові мінімальної ширини коридору (приміщення 2-а) 1,1 м. з влаштуванням дверного прорізу між приміщенням № 1 та приміщенням 2-а; та з влаштуванням дверного прорізу між приміщенням №2-а та приміщенням 4-а згідно схеми №2; приміщення № 1 - коридор, №2 - санвузол, №5 - кухню залишити в спільному користуванні співвласників.

Витрати, пов`язані з переобладнанням приміщень, покласти на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. С. Сердинський