Справа № 452/3707/18
про закриття провадження у справі
"27" серпня 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі судді Кравціва В.І.,
секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності всіх учасників справи та не здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,
Адміністрація Державної прикордонної служби України 26 грудня 2018 року у порядку цивільного судочинства пред`явила до ОСОБА_1 позов про відшкодування витрат у розмірі 64 120,86 грн., пов`язаних з утриманням під час його навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.
У обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім.. Б.Хмельницького з 28 липня 2008 року по 23 червня 2012 року на посаді курсанта, у подальшому проходив військову службу на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону.
Наказом начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2017 року № 94-ос з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ( у редакції закону чинній на момент звільнення). Наказом начальника 93 прикордонного закону від 09.03.2017 № 43-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу прикордонного загону у зв`язку із звільненням. Тобто, ОСОБА_1 був звільнений з військової служби, не відслуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу.
Відповідач на під час навчання перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України і на його утримання було витрачено 64 120,86 грн.
Згідно ухвали суду від 12 серпня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, і розгляд призначено у спрощеному позовному провадженні на 27 серпня 2019 року.
Від відповідача 23 серпня 2019 року надійшло клопотання про закриття провадження у цивільній справі з посиланням на те, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Суд дійшов висновку про закриття провадження з таких підстав.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС військова служба відноситься до публічної служби.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції чинній на момент звільнення встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 6 ст. 2 цього Закону проходження військової служби здійснюється, зокрема, як військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.
Із контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України та послужного списку відомо, що ОСОБА_1 з 28 липня 2008 року по 23 червня 2012 року проходив військову службу (навчання) у національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького та у період з 10 квітня 2014 року по 9 березня 2017 року проходив службу на різних посадах, зокрема, на посаді заступника начальника мобільної прикордонної застави «Мостиська» 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України і 9 березня 2017 року звільнений із військової служби у запас за пунктом «и» ( у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 ( із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( а. с. ).
Із наведеного відомо, що ОСОБА_1 перебував на публічній службі.
Згідно п. 2) ч. 1 ст. 19 ЦПК України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, від 14 березня 2018 року в справі N 461/5577/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі N 820/5761/15 дійшла висновків, що оскільки спір виник у результаті невиконання відповідачем цивільно-правової угоди, внаслідок чого у нього виникло зобов`язання відшкодувати вартість навчання, вирішення цього спору належить до компетенції цивільного суду.
Спори у цих справах також стосувалися стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи під час навчання у вищому навчальному закладі МВС, яка у подальшому перебувала на публічній/державній службі, і суд дійшов висновку, що спір не стосується проходження відповідачем публічної служби в органах внутрішніх справ, а пов`язаний з невиконанням ним умов цивільно-правової угоди і вимогою позивача відшкодувати понесені витрати на навчання у вищому навчальному закладі. За таких підстав зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК.
Проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 відступила від цих правових висновків з огляду на таке.
Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.
Відступаючи від висновку щодо застосування юридичної норми, Велика Палата Верховного Суду може або повністю відмовитися від свого висновку на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм.
У пункті 49 Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.
З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі N 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі N 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС у редакції Закону N 2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
На підтвердження викладеного висновку слід зауважити, що 5 грудня 2018 року у справі N 818/1688/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 10 квітня 2018 року у справі N 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі N 815/5027/15, 3 жовтня 2018 року у справі N 755/2258/17, та вказала, що спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ураховуючи наведене, вказаний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, а відтак провадження у даній справі слід закрити.
Керуючись ст. ст. 206, 255, 258-261 ЦПК України, суд
Закрити провадження у цивільній справі за позовом адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя