У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 2-18/11 Провадження № 4-с/401/21/19

04 жовтня 2019 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря судових засідань Пилипенко Т.Ю.,

представника скаржника Мусієнка С.М.,

представника державного виконавця Щербини В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську скаргу боржника ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни від 12 липня 2019 року, винесену під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №30053800, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И В:

Боржник, ОСОБА_1 , звернулась до суду зі скаргою про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни від 12 липня 2019 року, винесену під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №30053800, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 971,98 грн.

Зазначила, що оскаржувану постанову державного виконавця від 12 липня 2019 року вона отримала поштою 22 липня 2019 року.

З вказаною постановою державного виконавця вона незгідна з таких підстав :

- представник ПАТ «Дельта банк» Похилко І ОСОБА_2 надав до Відділу державної виконавчої служби підроблений кредитний договір з підробленими підписами ОСОБА_1 ;

- державний виконавець ОСОБА_3 С ОСОБА_4 О. у злочинній змові з представником ПАТ «Дельта банк» ОСОБА_5 по підробленому кредитному договору з підробленими підписами ОСОБА_1 , незаконно користуючись владними повноваженнями, займаються вимаганням, незаконним стягненням коштів, порушуючи права боржника;

- державний виконавець ОСОБА_6 О. незаконно виніс постанову про стягнення витрат на користь ПАТ «Дельта банк», оскільки представники банку заперечують про наявність у них матеріалів кредитної справи по зобов`язанням ОСОБА_1 ;

- державний виконавець Мохна С.О. у виконавчому провадженні нарахування проводить по недійсним додатковим угодам, відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 10 травня 2012 року у справі № 2-1260/11.

В обгрунтування скарги боржник, ОСОБА_1 , надала до суду такі докази:

- оскаржувану постанову державного виконавця від 12 липня 2019 року;

- виконавчий лист, який видано 07 березня 2019 року Світловодським міськрайонним судом по справі№ 2-1260/11 від 22 травня 2012 року;

- ухвалу Світловодського міськрайонного суду від 03 квітня 2019 року;

- лист ПАТ «Дельта Банк» від 01.11.2017 року до суду;

- висновок експерта №563 від 10.10.2013 року.

Боржник, ОСОБА_1 , зазначила, що постанова державного виконавця порушує її права, оскільки винесена по підробленому кредитному договору з підробленими її підписами, який до виконавчої служби надав представник ПАТ «Дельта банк» Похилко І.М., а також вважає, що державний виконавець перевищив свої службові повноваження, оскільки виконавчі дії проводятся не за місцем виконання виконавчого провадження та не за підвідомчистю.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд скарги за її відсутності та надала заперечення на скаргу ОСОБА_1 . В обгрунтування заперечення зазначила, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на виконанні перебуває виконавче провадження №30053800 з примусового виконання виконавчого листа № 2-18 від 12.10.2011 року виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 2 385 856,83 грн., що за курсом НБУ станом на 10.03.2011 р. становить 229419 доларів США 01 цент та у рівних частинах судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. Керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12.07.2019 року винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 971, 98 грн., яка підлягає стягненню за виконавчим листом, копія якої направлена боржнику. Також зазначила, що скаржником не зазначено жодної норми закону, яку порушив державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, чи норми, яку порушив державний виконавець приймаючи оскаржуване рішення, а тому у задоволенні скарги просила відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_7 , та державного виконавця Щербини В.Ю., дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що на підставі виконавчого документа виконання судового рішення здійснюється з 30 листопада 2011 року про що відомо боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що в межах даного провадження суд не перевіряє правомірність та обгрунтованість прийнятих державним виконавцем рішень у виконавчому провадженні №30053800 з примусового виконання виконавчого листа № 2-18 від 12.10.2011 року, який видано Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 кредиторської заборгованості. А саме, суд не перевіряє правомірність та обгрунтованість рішень державного виконавця та посадових осіб ДВС щодо: відкриття виконавчого провадження, про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень, про об`єднання виконавчих проваджень, про заміну у виконавчому провадженні стягувача, про розмір заборгованості яка стягується, тощо. Суд роз`яснює скаржнику, що вказані дії та рішення державного виконавця можуть бути предметом окремого оскарження в порядку передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2-18/11, яке набрало законної сили 25 серпня 2011 року, задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 21 лютого 2007 року у сумі 2385856 (два мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) гривень 83 коп.

Державним виконавцем Світловодського МР ВДВС 30 листопада 2011 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для виконання та відома.

Крім того, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2-254/11, яке набрало законної сили 20 вересня 2011 року, задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №250761 від 15 вересня 2008 року у сумі 66800 (шістдесят шість тисяч вісімсот) гривень.

Державним виконавцем Світловодського МР ВДВС 11 квітня 2012 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для виконання та відома.

Постановою державного виконавця від 01 серпня 2017 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта банк».

Згідно постанови від 11 березня 2019 року про передачу виконавчого провадження, яку винесено заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Журавка В.М., матеріали зведеного виконавчого провадження №46611054 передано зі Світловодського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

28 березня 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

На підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12 липня 2019 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 238 767,68грн., що складає 10 відсотків від суми , яка підлягає стягненню за виконавчим листом № 2-18 виданий 12.10.2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 2 387 676,83 грн., копію постанови направлено боржнику до відома.

Також, на підставі ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 12 липня 2019 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у вказаному виконавчому проваджені в сумі 971,98 грн.

Суд зазначає, що відповідно ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно постанови від 12 липня 2019 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження при вжитті заходів примусового виконання рішень відділом примусового виконання рішень понесено витрати, повязані з проведенням виконавчих дій, а саме :

- вартість документа складеного на 1 аркуші з роздрукованим текстом на одній сторінці (6 по 128 грн., всього 128 грн.)

- вартість одного аркушу паперу формата А4 1-0,20 грн.х95=19 грн.;

- вартість документу складеного на 1 аркуші з роздрукованим текстом на 2-х сторінках (109 по 2,00 грн. всього 218 грн.)

- вартість витрат на реєстрацію в журналах реєстрації на кожне ВП - 0,40 грн.

- вартість витрат на відправлення кореспонденції (поштовий конверт 34 по 0,50 грн., простою кореспонденцією - 96 грн., рекомендованою кореспонденцією - 442 грн.)

- придбання канцелярських товарів (ручка, олівці, клей, штемпельна фарба) 0,35 грн.

- поточний ремонт та технічне обслуговування обладнання 1,08 грн.

- вартість послуг інтернету 0,15 грн.

- вартість АСВП - 1 ВП 69 грн.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №554.

Судом встановлено, що проведення виконавчих дій за виконавчим листом №2-18 виданим 12.10.2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заборгованостів сумі 2 387 676,83 грн., ще не закінчено, сума заборгованості не стягнута. В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем проведено ряд заходів щодо виявлення, опису, оцінки та подальшої передачі на реалізації майна належного боржнику, а саме об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Тобто, сума заборгованості фактично не стягнута і тому державним виконавцем в межах виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 971, 98 грн.

Суд зазначає, що боржником не оскаржується нарахований розмір витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII .

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Велика палата Верховного Суду висловила правову позицію у постанові від 17.10.2018 року по справі № 826/5195/17, та наголосила, що спір з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону № 1404-VIII, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.ст. 255, 260, 447-451 ЦПК України, ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за скаргою боржника, ОСОБА_1 , про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни від 12 липня 2019 року, винесену під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №30053800, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, закрити.

Роз`яснити скаржнику, ОСОБА_1 , право на звернення з заявленими вимогами та відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, через Світловодський міськрайсуд.

Повний зміст ухвали складено 09 жовтня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик