Дата документу 29.07.2019
Провадження № 2/320/1226/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що від цивільного шлюбу з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . Однак, з травня 2017 року він не проживає спільно з відповідачкою. З того часу він неодноразово приїздив до Кривого Рогу для зустрічей з донькою, де вона мешкала з матір`ю, однак житлові умови не відповідали комфортному проживанню дитини. Дитина мала неохайний зовнішній вигляд, одяг та взуття були брудними, дитина була залякана, її моральний стан був дуже критичний. У п`ять років дитина не вміла сама їсти, одягатися, не розуміла, що таке особиста гігієна. Дочка рідко відвідувала садок та взагалі не відвідувала розвиваючи заклади. У 2018 році відповідачка повідомила його про свій від`їзд на заробітки за кордон. В листопаді 2018 року донька переїхала до нього в м. Мелітополь, почала відвідувати дошкільний заклад та розвиваючи кружки. У грудні 2018 року відповідачка приїхала в Україну та почала вимагати повернути доньку. Але дитина не бажає переїжджати до матері. Позивач вказує, що він має стабільний заробіток, проживає в будинку, де створені всі умови для проживання та виховання дитини. У зв`язку з викладеним позивач вважає, що є достатні підстави для визначення місця проживання дитини разом з ним.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, від них надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Від представника третьої особи - Панасенко Н ОСОБА_5 надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує.

У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представникі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 в період з 2012 року по 2017 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина донька ОСОБА_3 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Судом встановлено, що сторони з травня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться.

Згідно з наданою до матеріалів справи копією довідки про склад сім`ї від 14.12.2018 року, донька ОСОБА_3 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до статей 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті першому статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснив, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно з ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до наданого висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає, що немає підстав для того, щоб не підтримувати даний позов про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком.

Згідно з вказаним висновком, органом опіки та піклування обстежено житлово-побутові умови родини батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку створені умови для проживання та виховання малолітньої дитини.

Мати дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 під час бесіди у служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки з батьком.

Згідно довідки, виданої завідувачем ДНЗ № 47 "Берізка" від 14.12.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дошкільний навчальний заклад з жовтня 2018 року/а.с.10/.

Відповідно до довідки, виданої директором ГО "Дитячий розважальний центр Сходинки" від 14.12.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заняття з курсів "Підготовка до школи", "Художня майстерня"/а.с.11/.

Як вбачається з довідки, виданої керівником центру розвитку особистості Elite, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує центр центру розвитку особистості Elite та приймає участь у розважальних заходах центру з 06.10.2018 року/а.с.12/.

Відповідно до довідки, виданої завідувачем ДНЗ № 47 "Берізка" від 14.05.2019 року, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приводить батько до дитячого садка відповідно до санітарно-гігієнічних вимог: доглянутою, охайною, в чистому одязі. Психоемоційний стан задовільний. Батько приймає активну участь в житті дошкільного закладу. Мати дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 жодного разу не зверталася до працівників дошкільного закладу з приводу спілкування дитини.

Згідно характеристики, виданою вихователем ДНЗ № 47 "Берізка" стан здоров`я дитини ОСОБА_3 задовільний, фізичний розвиток та розвиток культурно-гігієнічних навичок в межах вікових норм. Дитина відкрита до оточуючих, з однолітками спілкується вільно з задоволенням, загальний рівень інтелектуального та мовного розвитку дівчини відповідає віковій нормі, емоційний стан врівноважений.

Відповідно до інформації адміністрації КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» ММР ЗО від 14.05.2019 року, до лікаря-педіатра амбулаторії загальної практики-сімейної медицини з приводу медичного огляду та щеплень дитини ОСОБА_3 звертається батько, призначення та рекомендації лікаря-педіатра виконуються в повному обсязі.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, як дитина, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_3 з батьком буде відповідати найкращому забезпеченню її інтересів.

Судом встановлено, що проживання дитини з батьком відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Таким чином, вирішуючи спір по суті, на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин і вимог закону та висновку органу опіки та піклування, встановивши, що інтереси дитини у вирішенні цього спору є першочерговими, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно визначити з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, суд наголошує, що встановлення місця проживання дитини разом з батьком не є відібранням дитини від матері та не позбавляє дитину можливості спілкування з матір`ю.

Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище відповідачки ОСОБА_2 , відсутність у відповідачки інших аліментних зобов`язань, та вважає, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у заявленому позивачем розмірі.

Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 26 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768 гр. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19 ч. 4, 160, 161, 183, 191 СК України,ст.ст. 8, 9, 10, 18, 82 ч. 1,141, 247 ч. 2, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення місця проживання дитини - задовольнити у повному обсязі.

Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 червня 2019 року і до повноліття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні відомості учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ І ОСОБА_6