Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/18520/18

провадження № 61-12687св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлаков С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук Ірина Аркадіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко Оксана Іларіївна,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у складі судді Суханової Є. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук І. А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко О. І., про поділ майна подружжя, визнання договорів удаваними та недійсними.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 липня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 659.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Фактичні шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 припинилися 01 квітня 2017 року. З цього часу сторони проживають окремо.

Під час шлюбу позивачем та ОСОБА_2 за спільні кошти було набуто численне коштовне майно, однак, частина майна була оформлена на ім`я ОСОБА_2 , а інша частина була оформлена на ім`я матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю та підлягає поділу в рівних частинах.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук І. А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко О. І. про поділ майна подружжя, визнання договорів удаваними та недійсними.

Не погодившись із цією ухвалою, третя особа у справі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що третя особа, звертаючись з апеляційною скаргою, підставою своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції, під час постановлення ухвали про відкриття, неправомірно об`єднано в одному провадженні позовні вимоги, заявлені до різних відповідачів. Оскільки ця процесуальна дія щодо об`єднання позовів не стосується приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., тому не дає їй процесуального права звертатися з апеляційною скаргою щодо порушення правил підсудності так, як це передбачено пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. подала до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд не вправі обмежувати третю особу у використанні прав, що належать їй відповідно до ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 липня 2019 року вказана справа передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук І. А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко О. І., про поділ майна подружжя, визнання договорів удаваними та недійсними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі.

Не погодившись із цією ухвалою, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України, апеляційний суд послався на те, що третя особа, звертаючись з апеляційною скаргою, підставою своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції, під час постановлення ухвали про відкриття, неправомірно об`єднено в одному провадженні позовні вимоги, заявлені до різних відповідачів. Оскільки ця процесуальна дія щодо об`єднання позовів не стосується приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., тому не дає їй процесуального права звертатися з апеляційною скаргою щодо порушення правил підсудності так, як це передбачено пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України.

З таким висновком суду погодитись не можливо з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Із змісту апеляційної скарги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року чітко убачається, що заявник, як на підставу своїх вимог, посилається саме на порушення правил виключної підсудності при вирішенні судом питання про відкриття провадження у справі. При цьому, у прохальній частині третя особа просила скасувати оскаржену ухвалу та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо доводів заявника про неправомірне об`єднання в одному провадженні позовних вимог, заявлених до різних відповідачів, що впливає на належне визначення підсудності, є по суті оцінкою доводів апеляційної скарги, а тому є передчасними.

Апеляційний суд на вказане належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини 6 статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило