Справа № 209/1755/18
Провадження № 2-с/209/11/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року уддя Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Байбара Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ від 17 липня 2018 року у справі № 209/1755/18, провадження № 2-н/209173/18, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» 29197,87 грн. в рахунок погашення боргу по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення, який складається з наступного: 24144,13 грн. - основний борг за послуги з водопостачання та водовідведення, 4035,88 грн. інфляційні нарахування; 1017,8631 грн. - 3% річних, та сплаченого судового збору.

На обґрунтування заяви зазначив, що 17 липня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано вказаний вище судовий наказ, про який йому стало відомо 16 вересня 2019 року від працівників бухгалтерії ПАТ «Оріль-Лідер», куди за його місцем роботи надійшла постанова державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ в Дніпропетровській області Мельничук від 13 серпня 2019 року про звернення стягнення на його заробітну плату. Він ознайомився із текстом наказу на офіційному сайті «Судова влада». Вважає вимоги стягувача необґрунтованими, а судовий наказ про стягнення з нього на користь КВП ДМР «Міськводоканал» суми боргу таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не погоджується із розміром заборгованості, вважає його перебільшеним, який не відповідає тарифам на послуги за водопостачання та водовідведення. Крім того, він разом із своєю сім`єю майже 20 років фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1 , де він в теперішній час зареєстрований. В квартирі за адресою АДРЕСА_2 мешкає його мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_4 . Розгляд справи судом в наказному провадженні позбавив його та інших боржників права на оспорювання розміру заборгованості, на висловлювання своєї правової позиції шляхом подання відзиву на позовну заяву, доказів по справі, тому заявлені стягувачем вимоги повинні бути розглянуті в позовному провадженні.

Вивчивши заяву про скасування судового наказу та матеріали справи наказного провадження, суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Згідно ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першої статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Частиною 3 ст. 171 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд, за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Як вбачається із справи наказного провадження, копії судового наказу, які були направлені боржникам, у тому числі й боржнику ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 поштовим відправленням, боржниками не отримані, а рекомендоване поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Як зазначив ОСОБА_1 у своїй заяві про скасування судового наказу, про судовий наказ йому стало відомо лише 16 вересня 2019 року, коли до бухгалтерії ПАТ «Оріль-Лідер», де він працює, надійшла постанова державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ в Дніпропетровській області Мельничук від 13 серпня 2019 року про звернення стягнення на його заробітну плату. Із змістом судового наказу він ознайомився на офіційному сайті «Судова влада».

Враховуючи, що про судовий наказ ОСОБА_1 стало відомо 16 вересня 2019 року, а із заявою про скасування судового наказу він звернувся до суду 23 вересня 2019 року, суд вважає, шо ОСОБА_1 не пропустив встановлений ст. 170 ЦПК України строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, подана у визначений законом строк та відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати судовий наказ у справі наказного провадження № 209/1755/18, провадження № 2-н/209173/18, виданий 17 липня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою Комунального виробничого підприємства Кам`янської (Дніпродзержинської) міської ради «Міськводоканал» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» 29197,87 грн. в рахунок погашення боргу по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення, який складається з наступного: 24144,13 грн. - основний борг за послуги з водопостачання та водовідведення, 4035,88 грн. інфляційні нарахування; 1017,8631 грн. - 3% річних, та сплаченого судового збору.

Роз`яснити Комунальному виробничому підприємству Кам`янської міської ради «Міськводоканал» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Байбара.