Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"18" вересня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомого майна шляхом зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вони з третьою особою ОСОБА_3 є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2005 р. за № 7631632, виданого Маріупольським БТІ, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2007 р. за № 13601553, який видано Маріупольським БТІ. Співвласником майна є її онук ОСОБА_3 , якому належить 1/4 частина спірної кватири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 23.01.2007 року, виданого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. З 2010 року вона отримує субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг. Проте, в цьому році їй було відмовлено в призначенні субсидії через те, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 Відповідач не є членом її сім`ї, до квартири не вселявся, речі не перевозив, за вказаною адресою не проживає. Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 в даній квартирі створює для неї перешкоди в користуванні майном. Вона вимушена нести додаткові витрати на утримання квартири та сплаті комунальних послуг. Договір про оренду житла вони з ОСОБА_2 не укладали.

На підставі викладеного, просила усунути перешкоди в здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомого майна шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, представник позивачки не заперечував проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що позивачці на праві спільної сумісної власності належить 3/4 частини та третій особі 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.06.2005 року за реєстровим номером № 32844, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2005 р. за № 7631632, виданого Маріупольським БТІ, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2007 р. за № 13601553, який видано Маріупольським БТІ, свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 23.01.2007 року, виданого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 07-141-0394 від 06.05.2019 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки. Відповідач у справі ОСОБА_2 до квартири не вселявся та ніколи там не проживав.

Згідно з ч. 1 ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень їх прав.

Судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивачки, до квартири не вселявся, особистих речей його у квартирі не зберігається, його реєстрація мала формальний характер, не сплачує комунальні послуги, реєстрація відповідача перешкоджає позивачці здійснювати своє право власності на квартиру, а саме змушує нести додаткові витрати по утриманню житла, а також не дає змоги оформити субсидію для поліпшення її матеріального становища. В даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомого майна шляхом зняття з реєстрації місця проживання, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко