ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2770/18 Номер провадження 22-ц/814/2246/19Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2019 року, ухвалене суддею Новаком Ю.Д., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 21.01.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, у відповідності до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Станом на день її смерті кредитні кошти не повернуті. 09.03.2017 року Банк направив претензію кредитора до Третьої державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до Першої Полтавської державної нотаріальної контори та 10.04.2017 року отримана відповідь від про те, що спадкоємцем є ОСОБА_1

28.10.2017 року спадкоємцю ОСОБА_1 було направлено лист-претензію про повернення боргу, яка залишена без задоволення. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просив стягнути з останнього заборгованість по кредитному договору як із спадкоємця, у сумі 8249,51 грн., що складається з тіла кредиту - 6092,08 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 2157,43 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовлено.

Роз`яснено порядок перегляду заочного рішення, а також порядок і строк його оскарження.

З вказаним рішенням місцевого суду не погодився позивач АТ КБ «ПриватБанк» та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову та стягнути судові вирати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що банк не пропустив строк для пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця, пред`явивши їх в нотаріальну контору відразу, як дізнався про смерть позичальника. Розмір заявленої суми боргу обґрунтований, а відповідач не довів відсутність спадкового майна, або його меншу вартість. Тому вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Розгляд справи проводиться апеляційним судом в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.01.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, у відповідності до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Полтава, Полтавської області, (а.с.50).

Як зазначив у позові АТ КБ «ПриватБанк», станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2 перед банком за вказаним кредитним договором становить 8249,51 грн., з яких: 6092,08 грн. - тіло кредиту, 2157,43 грн. - відсотки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що АТ КБ «ПриватБанк» як кредитор пропустив встановлений ст. 1281 ЦК України строк пред`явлення вимог до спадкоємця, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України встановлює те, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною п`ятою ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом із тим положення вказаної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

Так, згідно із ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року при розгляді справи №522/407/15-ц зазначила, що поняття «строк предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК, які визначають преклюзивні строки предявлення таких вимог.

Вимога може бути предявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Частиною прешою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що матеріалами справи підтверджено наявність кредитних зобов`язань між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 відповідно до договору б/н від 21.01.2010 року.

Між тим, належних доказів щодо дійсного розміру заборгованості за вказаним кредитним договором позивачем не надано.

Так, згідно розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви (а.с 6-12), заборгованість за кредитом складає 8249,51 грн., з яких: 6092,08 грн. - тіло кредиту, 2157,43 грн. - відсотки.

При цьому, заборгованість за кредитом розрахована станом на 28.11.2017 року, тоді як ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, банк продовжував нарахування відсотків після смерті позичальника.

Суд першої інстанції обгрунтовано послався на те, що лист-претензію до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори позивачем було направлено 27.02.2017 року.

Про смерть позичальника ОСОБА_2 та відкриття спадкової справи позивачуАТ КБ «ПриватБанк» стало достеменно відомо з листа Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 30.03.2017 року за №616/02-14, яку отримано банком 10.04.2017 р.

Натомість, з листом-претензією позивач звернувся до спадкоємця ОСОБА_1 лише 28.10.2017 року, а з позовом до суду - 10.12.2018 року, тобто більше ніж через рік після направлення претензії відповідачу, з пропуском строків, передбачених ст. 1281 ЦК України.

Отже, вірно встановивши обставини справи та здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, вірних висновків місцевого суду не спростовують з огляду на вищенаведене.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам, підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді П.С.Абрамов

Л.І.Пилипчук