Справа № 199/5305/19
19 вересня 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Гасанової М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів.
При укладанні зазначеного договору, відповідно до п. 2.2 Договору ОСОБА_1 11.09.2018 р. у присутності свідка сплатила ФОП ОСОБА_2 готівкою гроші у сумі 805,00 грн. у якості завдатку, як зазначено в п.2.2 Договору.
01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 додатково сплатила ФОП ОСОБА_2 решту суми за Договором у розмірі 7260,00 грн., що підтверджується: товарним чеком ФОП ОСОБА_2 №ОС7 314 від 01.10.2018 р., скріпленим підписом та печаткою відповідача, як оплату за металопластикову конструкцію на суму 7260,00 грн..
ОСОБА_1 повністю виконала належним чином покладені на неї зобов`язання за вказаним Договором, сплативши всю вартість замовлених конструкцій (метало-пластикових вікон), проте товар так і не був поставлений ФОП ОСОБА_2 у строк, встановлений п. 3.2. Договору - протягом 30 робочих днів після повної сплати товару, а саме до 01 листопада 2018 року. Станом на дату подання позову 01.07.2019 року товар також не поставлений.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила задовольнити позов та розглянути справу без її участі.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлявлая належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Згідно з п.3.2 Договору виконавець зобов`язався протягом 30 днів, а саме: до 01.11.2018 року передати у власність замовника виготовлені вироби після оплати замовником послуг (а.с.15).
ОСОБА_1 сплатила відповідачці 8 065 грн., однак у встановлений договором строк вона свої зобов`язання перед позивачкою не виконала.
Позивачка зверталася до відповідачки з письмовою претензією, що підтверджується матеріалами справи (а.с.10-11).
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України).
Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Згідно зі змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).
Сторони уклали договір про надання послуг, тому їх відносини регулюються договором та ст. 901 ЦК України, відповідно до якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Статтею 906 ЦК України, передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Законні підстави для стягнення подвійної суми завдатку, у даному випадку відсутні.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).
Відповідно до п.4.3. Договору, у разі невиконання виконавцем п.3.2. Договору виконавець повинен виплатити неустойку в розмірі 0,01% від вартості договору за кожний робочий день прострочки.
Відповідно до п.3.2. Договору, виконавець зобов`язується виготовити та доставити вироби на протязі 30 робочих днів.
Позивачка надала розрахунок неустойки, розмір якої становить: 0,01 % від суми вартості виробів: 8065 грн. = 8065,00 грн. х 0,01% х123 дні = 99,20 грн., що підлягає стягненню з відповідачки.
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Окрім того, ст.ст. 552, 625 ЦКУ закріплюють принцип повного відшкодування збитків. Отже, збитки (прямі та упущена вигода) підлягають відшкодуванню з урахуванням офіційного індексу інфляції.
Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції розраховується таким чином: [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] х[Індекс інфляції] /100% - [Сума боргу].
Враховуючи викладене вище, інфляційні витрати за період з 02.11.2018 року по 01.07.2019 року складають суму 444,38 грн..
Згідно із частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір 3-х відсотків річних розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] /100% / 365 днів* [Кількість днів].
Враховуючи вищевикладене, три проценти річних за період з 02.11.2018 року по 01.07.2019 року складають суму 160,42 грн..
У частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.2005 року Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивачкою не надано доказів, які б підтверджували, що їй завдано моральних або інших негативних явищ, заподіяних невиконанням відповідачкою умов договору, а також ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає підстави стягнення моральної шкоди, завданої здоров`ю споживача, тому в частині стягнення 3000 гривень моральної шкоди суд вважає відмовити.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки також підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн..
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 509,526, 546, 549, 651, 901,906,1167, ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,- задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти у розмірі 8 769,00 гривень, які складаються з 8065,00 гривень сплачених коштів за договором, 99,20 гривень неустойки, 444,38 грн. - інфляційних витрат, 160,42 грн. - 3% річних.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь держави.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Личеково Новомосковського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 24.04.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_2 місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 27.09.2019 року.
Суддя: