Справа № 577/5694/18
Провадження № 2/577/330/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

адвоката Гребеник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про усунення перешкод у здійсненні її права на користування майном, що є у приватній спільній частковій власності з ОСОБА_2 шляхом зобов`язання відповідача надати доступ до сараю «Б» за адресою АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати ОСОБА_2 облаштувати хвіртку в огорожі перед сараєм «Б» та надати ключ від замка сараю або зняти замок.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказала, що будинок, прибудинкові споруди та земельні ділянки по АДРЕСА_1 належать їй та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по ? частині кожній. Фактично будинок має окремі квартири. У квартирі АДРЕСА_2 проживає відповідач, а №2 позивач. На території подвір`я, порядок користування якого не визначений, перебуває сарай «Б», що фактично використовується лише ОСОБА_2 , оскільки остання перегородила доступ огорожею і повісила на двері сараю замок. Таким чином відповідач перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні власністю і створює певні незручності, що і стало підставою звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Гребеник С.М., кожен окремо, заперечують задоволенню вимог. Правову позицію адвокат Гребеник С.М. обґрунтовує тим, що між сторонами вже тривалий час встановлений порядок користування господарськими спорудами, зокрема й спірним сараєм. А тому надання доступу позивачу до сараю «Б» обумовить подальше загострення і без того неприязних відносин.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази приходить до висновку про задоволення вимог виходячи із такого.

Встановлено, що по АДРЕСА_3 будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 99,8 кв.м., який фактично складається з двох відокремлених квартир № 1 та № 2. На території домоволодіння, виходячи з характеристик технічної документації, також мають бути розташовані господарські будівлі та споруди, а саме: сарай «Б», погрібник «Г», сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа «№ 1».

Вказані житловий будинок та господарські будівлі належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках, тобто, по 1/2 частині кожній. Крім того, ОСОБА_2 є власницею 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:073:0027, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0352 га, кадастровий номер :05:073:0028, призначеної для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою домоволодіння. Власницею інших частин земельних ділянок, по 1/2 частині кожна, з таким же цільовим призначенням та місцем розташування, за кадастровим № НОМЕР_1 :05:073:0027 та № :05:073:0028 є ОСОБА_1

Слід зауважити, що на даний час фактично існує лише сарай «Б», інші господарські будівлі відсутні.

Наведені обставини визнані сторонами, а тому не підлягають доказуванню.

Предметом спору є питання про порядок користування сторонами сараю «Б» на який кожна з них має в однаковій мірі рівне право, розташованого на земельній ділянці, що також належить їм на праві спільної часткової власності.

Вирішуючи цей спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст.358 ЦК передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК).

За приписом ч.1 ст.318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Наведені положення щодо користування власністю повинні застосовуватись до майнових прав на майно, зокрема, щодо права користування спірним сараєм «Б».

Відтак, право користування цим сараєм визначається відповідно до часток належних кожному співвласнику, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. У будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.

З огляду на викладене, при вирішенні спору, необхідно виходити з розміру часток кожного із співвласників на спірний сарай, наявності порядку користування цією нерухомістю за домовленістю між ними або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Позивач заперечує будь-якої домовленості з відповідачем щодо використання спірного сараю, а представник відповідача жодного доказу на підтвердження існування такої домовленості не представив.

За таких обставин слід дійти висновку, що право на користування сараєм мають сторони, які є співвласниками цієї нерухомості, проте наявна огорожа та замок на дверях встановлених відповідачем перешкоджають позивачу у доступі, а тому ці перешкоди повинні бути усунуті.

Керуючись: ст.ст. 318, 319, 356, 358 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК україни,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1 права користування і розпорядження спільною частковою власністю, а саме сараєм «Б» по АДРЕСА_3 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 облаштувати хвіртку в огорожі, що розташована від веранди вказаного будинку належної ОСОБА_1 (кв.2) до огорожі, яка відокремлює двір від городу. А також зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати запираючий пристрій (замок) або надати ОСОБА_1 можливість відкривати запираючий пристрій (замок) на дверях сараю «Б» власним ключем.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Кравченко В. О.