Тростянецький районний суд
справа № 147/142/18
номер провадження № 2/147/48/19
18 вересня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Дудікова А.В.,
при секретарі Подолян Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу № 147/142/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, про позбавлення батьківських прав,
У лютому 2018р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2003 р. по липень 2013 р. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Маневицького районного суду Волинської області від 05.04.2016 р. Під час спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який на даний час проживає з позивачем в АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 матеріально утримує та піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач зв`язки з дитиною не підтримує, не бере участі у вихованні, не цікавиться станом здоров`я та навчанням. Всі питання щодо виховання сина, вирішуються позивачем самостійно, без участі і підтримки ОСОБА_2 Аліменти, які визначені судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 17.03.2016 р., відповідач фактично не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином, ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та утримання дитини, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивач просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3
18.02.2019р. ухвалою Тростянецького районного суду справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі в справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Інших заяв та клопотань не має.
У судові засідання призначені на 28.03.2019р., 07.05.2019р., 12.06.2019р., 30.07.2019р. та 18.09.2019р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверти повернулися до суду з відміткою «не проживає» та інші причини, що не дали змоги виконати щодо пересилання поштового відправлення».
В судове засідання представники третіх осіб не з`явились, подали до суду заяви в яких зазначили, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , підтримують.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровське Донецької області народився ОСОБА_4 , батьками якого записано: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.05.2004р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6).
Заочним рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 05.04.2016 р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.11.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського МУЮ Донецької області, за актовим записом №195 (а.с.8).
Судовим наказом Маневицького районного суду від 17.03.2016 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з усіх видів заробітку (доходу) боржника, у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.03.2016 р. та до досягнення нею повноліття (а.с.9).
Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 від 06.11.2017 р., виданого Тростянецьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, за відповідачем станом на 31.10.2017 р., рахується заборгованість у розмірі 8675,50 грн. (а.с.10).
Відповідно до інформації, наданої Дубенською амбулаторією №3 ЦПМСД від 16.01.2018 р., на обліку в амбулаторії перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає по АДРЕСА_1 . Дитина прибула в м. Дубно з Донецької області. За період спостереження за дитиною вона неодноразово зверталася до педіатра, ЛОРа, травматолога, лежала в стаціонарі з приводу дискенезії жовчовивідних шляхів, синдрому подразнення кишківника. З дитиною в дитячій поліклініці та дитячому відділенні ЦРЛ завжди була мама. Тата дитини ніхто із медперсоналу амбулаторії № 3 не бачив (а.с. 12).
З характеристики, наданої Дубенською гімназією №2 від 16.01.2018 р. №15/01, ОСОБА_5 навчається у гімназії з 2016 року. Вихованням сина займається мама ОСОБА_6 , яка створює всі умови для повноцінного розвитку дитини, цікавиться навчанням. ОСОБА_3 завжди чистий, охайний, доглянутий. Мама підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори і загальногімназійні заходи. Батько ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , 1976 р.н., прописаний у Вінницькій області Тростянецького району, с. Савинці. Протягом 2016-2017 років батько не цікавився дитиною, його успіхами, не приділяв уваги сину, ігнорував телефонні дзвінки, байдуже ставився і матеріально не допомагав (а.с.13).
У письмових поясненнях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказано, що ОСОБА_5 навчається у гімназії №2 м. Дубно. За останні три роки батька дитини вони не бачили жодного разу. ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, з сином не спілкується та аліменти не сплачує. ОСОБА_1 виховує сина самостійно та матеріально забезпечує (а.с.14-21).
Орган опіки та піклування Дубенської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, утриманню сина, не готує до самостійного життя, не спілкується з ним та не підтримує матеріально. Даний висновок складено на підставі наявних документів, пояснень свідків та думки дитини (а.с.105-107).
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення від виконання батьківських обов`язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування.
Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.
Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що батько ОСОБА_4 з ним не проживає, його утриманням, вихованням не займається, сином не цікавиться, участі в його житті не приймає, не бажає забезпечити дитині базові потреби - належне харчування, відповідний одяг. Спілкування з батьком у дитини взагалі не відбувається, як і сам виховний процес. Тобто відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. ОСОБА_5 проживає разом з мамою, яка піклується про нього, забезпечує його розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Окрім того, судом не встановлено, що ОСОБА_2 чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною.
За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд відповідно ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українка, громадянка України, уродженка с-ща. Верба Дубновського району Рівненської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Суддя: