Справа № 161/5338/19 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/869/19 Категорія: 26 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 13 лютого 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник ОСОБА_1 погодився на те, що анкета-заява на отримання кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає умови договору про надання банківських послуг.

У зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 06 лютого 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 21289,18 грн, яка складається із: 4276,01 грн - заборгованість за кредитом; 5834,71 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн - заборогованість за відсотками, 8438,5 грн - заборгованість за пенею; 1250 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 989,96 грн, яку позивач разом із судовими витратами просив стягнути з відповідача у свою користь.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 13.02.2012 року в розмірі 4776,01 грн та 1921 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду скасувати з ухваленням нового про задоволення позову банку в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу представника позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення тіла кредиту та штрафу (фіксованої частини), суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 4776,01 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку згідно заявлених позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи убачається, що 13 лютого 2012 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом заповнення та підписання позичальником анкети-заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає умови договору про надання банківських послуг. Відповідно до умов цього договору позичальник ОСОБА_1 отримав від позикодавця АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 7-23).

В анкеті-заяві від 13.02.2012 року відповідач підтвердив, що зазначена заява разом Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений і згідний, що засвідчив своїм підписом (а. с. 7).

У позовній заяві банк посилався на те, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого у нього перед банком станом на 06.02.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 21289,18 грн, яка складається із: 4276,01 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5834,71 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн - заборгованість за відсотками, 8438,5 грн - заборгованість за пенею; 1250 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 989,96 грн - штраф (процентна складова) (дані обставини підтверджуються розрахунком банку (а. с 5-6).

Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, що є невід`ємною частиною вказаного кредитного договору, банк у разі порушення держателем картки або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього договору та/або у разі виникнення овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором (а. с. 12).

Відповідно пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6 цих Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а. с. 18 - зворот).

Позичальник також зобов`язувався у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати свої зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплатити винагороди банку.

При порушенні позичальником строків по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а. с. 18 - зворот).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

З огляду на те, що відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались, висновок суду про стягнення із нього в користь банку кредитної заборгованості є правильним, підтверджується наявними у справі доказами та узгоджується з нормами матеріального права.

Відмовляючи у позові в частині стягнення пені та штрафів, місцевий суд виходив із того, що діючим законодавством не передбачено стягнення пені та штрафу за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Такий висновок зроблений судом з дотриманням вимог закону.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а. с. 20).

Тарифами банку визначено, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається з пені (1) + пеня (2), де: пеня(1) = (базова процентна ставка по договору) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн (а. с. 8).

У той же час п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Згідно тарифів банку штраф при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів та складає 500грн + 5% від суми заборгованості по кредитному договору з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Отже, стягнення одночасно пені і штрафів в даному випадку призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що діючим законодавством заборонено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 в користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4276,01 грн, а також штрафні санкції, що покладені на відповідача відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг і становлять 500 грн - штраф (фіксована частина). Загальний розмір кредитної заборгованості, який в даному випадку підлягає до стягнення становить 4776,01 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368,374, 375,381,382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Луцького міскрайонного суду Волинської області від 06 червня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді