ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 жовтня 2017 року ТОВ «Автокредит Плюс» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс» посилалися на те, що 30 листопада 2015 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля шляхом подання останнім заяви-приєднання, згідно якого ТОВ «Автокредит Плюс» придбали у ОСОБА_1 автомобіль марки Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, за 138 000 грн. 16 грудня 2015 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Автокредит Плюс» укладено договір фінансового лізингу, за яким вказаний автомобіль був переданий ОСОБА_2 . У подальшому автомобіль було вилученено в останнього з підстав підозри у підробці номера кузову, розпочато кримінальне провадження. Висновком експертного дослідження встановлено, що номер кузова був змінений шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером. Вважають, що відповідачем був проданий автомобіль неналежної якості, який неможливо використовувати у відповідності з метою придбання, а саме, передати у лізинг, тому, посилаючись на норми ст. 651, 673, 678, 1166 ЦК України, ТОВ «Автокредит Плюс» просили суд розірвати договір купівлі-продажу, укладений між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 30 листопада 2015 року, стягнути з ОСОБА_1 збитки в сумі 138000 грн., упущену вигоду в сумі 57960 грн. та судові витрати (т. 1 а.с. 4-7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків відмовлено (т. 2 а.с. 64-72).

З таким рішенням не погодився ТОВ «Автокредит Плюс», подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Автокредит Плюс» у повному обсязі (т. 2 а.с. 77-84).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість (т. 2 а.с. 104-108).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи 31 листопада 2015 року між ТОВ «Автокредит Плюс» і ОСОБА_1 , шляхом подання останнім заяви про приєднання, був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір зелений, номер кузова НОМЕР_2 (т.1 а.с. 8).

Того ж дня за актом приймання-передачі автомобіль був переданий ТОВ «Автокредит Плюс» і останнім перераховано на рахунок відповідача 138000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30 листопада 2015 року № F1130VQSZO (т.1 а.с. 9, 15).

ТОВ «Автокредит Плюс» була видана довідка-рахунок серії ААЕ №588364 від 18 листопада 2015 року про продаж йому автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 12 грудня 2015 року (т.1 а.с. 10, 11).

Вказані документи на момент укладання оспорюваного договору купівлі-продажу містили номерний знак кузову автомобіля НОМЕР_2 , який відповідав номерному знаку на кузові транспортного засобу.

16 грудня 2015 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_2 було укладено договір фінансового лізингу № NK00F100000070, відповідно до умов якого товариство передало останньому у лізинг автомобіль марки Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У специфікації до договору вказаний той самий номер кузову автомобіля - НОМЕР_2 (т.1 а.с. 12-13).

На замовлення ОСОБА_2 судовим експертом Миколаївського НДЕКЦ МВС України Єфремовим І.В. складено висновок експертного дослідження від 02 червня 2017 року №15/4841/1131, яким установлено, що номер кузова НОМЕР_2 на автомобілі змінений шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером. Заводська табличка з номером перезакріплювалась (т.1 а.с. 19).

На виконання ухвали суду від 19 лютого 2019 року про витребування доказів Регіональним сервісним центром в Дніпропетровській області МВС України листом від 14 березня 2019 року № 31/4-1095 повідомлено про те, що надати копії документів, які складалися 19 травня 2015 року при здійсненні перереєстрації транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, 2008 р.в., колір - зелений, номер кузова НОМЕР_2 на власника ОСОБА_1 не має можливості, у зв`язку з їх знищення за закінченням терміну зберігання (акт про відбирання на знищення і знищення справ, журналів № 31/4-1242-3 від 02 січня 2019 року) (т.1 а.с. 224).

На виконання цієї ж ухвали про витребування доказів Регіональним сервісним центром в м. Києві МВС України листом від 15 березня 2019 року № 31/26-3737ов надані копії документів, які були підставою для реєстраціє автомобіля за ТОВ «Автокредит Плюс», у яких номер кузову зазначений той самий - НОМЕР_2, автомобіль в розшуку не значився (т.1 а.с. 243-250).

На запит представника відповідача - адвоката Потапова К.О. до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області щодо надання документів про огляд, звірення вузлів, реєстрацію транспортного засобу Chevrolet Lacetti 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_2 на власника ОСОБА_1 , Регіональним сервісним центром МВС в Дніпропетровській області листом від 06 грудня 2018 року № 31/4-19аз надано копії документів (з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про захист персональних даних»), серед яких є заява ОСОБА_1 від 19 травня 2015 року №63976544, з якої вбачається, що при здійсненні перереєстрації автомобіля Chevrolet Lacetti, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_2 транспортний засіб був оглянутий, про що свідчить відмітка з підписом уповноваженої особи, недоліків, які є перешкодою для перереєстрації не виявлено, автомобіль у розшуку не значиться (т.1 а.с. 198- 204).

Даними регіональних сервісних центрів МВС установено, що під час реєстрації автомобіля на ОСОБА_1 , а потім з останнього на ТОВ «Автокредит Плюс» не було виявлено, що номер кузову змінений.

Автомобіль марки Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, був придбаний відповідачем 19 травня 2015 року та момент відчуження позивачеві вже мав сліди аварійних пошкоджень і перефарбування на крилах, капоті, кришці капоту, забруднення потертості пошкодження на обшивці салону, про що було вказано у договорі і акті-приймання передачі від 30 листопада 2015 року (т.1 а.с. 8, 9).

З документів, наданих РСЦ МВС в Дніпропетровській області, вбачається, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_1 у торгівельної організації, до цього з 11 червня 2013 року належав іншому власнику і автомобіль вже тоді мав номер кузова НОМЕР_2 (т.1 а.с. 198-204),.

Отже, перебуваючи у розпорядженні попереднього власника з червня 2013 року по травень 2015 року, автомобілю вже був присвоєний номер кузова НОМЕР_2 і відповідач придбав його вже з цим номером.

У листопаді 2015 року автомобіль був проданий відповідачем ТОВ «Автокредит Плюс». Автомобіль належав відповідачу на праві власності півроку (з 19 травня 2015 року до 30 листопада 2015 року). Експертний висновок № 15/4841/1131 на замовлення ОСОБА_2 був виконаний 02 червня 2017 року, тобто майже через півтора роки після відчуження автомобіля відповідачем і зміни двох власників.

На адвокатські запити представника відповідача - адвоката Потапова К.О. до Дніпропетровського НДІСЕ, Миколаївського НДІСЕ і Київського НДІСЕ про встановлення точної дати зміни номеру кузова, Дніпропетровським НДІСЕ повідомлено, що в експертній практиці проведення досліджень у межах спеціальностей 4.3. «Криміналістичне дослідження транспортних засобів», 4.4. «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків», у методичних рекомендаціях визначення точної дати, коли було змінено номер кузова транспортного засобу (шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі з іншим номером) не передбачено, експертизу провести неможливо. Миколаївським НДІСЕ повідомлено, що встановити точну дату зміни номеру шляхом проведення експертизи неможливо. Київським НДІСЕ повідомлено, що в інституті відсутні методики для встановлення точної дати, експертизу провести неможливо (т.1 а.с. 235-242).

З матеріалів справи вбачається, постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 квітня 2019 року, ухваленою за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «Автокредит Плюс» на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 грудня 2018 року у справі № 487/5631/17, застосовано наслідки недійсного правочину - публічного договору № NK00F100000070 від 16 грудня 2015 року (договору лізингу) та стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_2 178397,02 грн. сплачених ним лізингових платежів (том 2 а.с. 29-32).

Вказаними судовими рішеннями установлено, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Автокредит Плюс» договір фінансового лізингу № НОМЕР_5 шляхом подачі заяви про приєднання до публічного договору від 16 грудня 2015 року, предметом якого був транспортний засіб Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, седан/лифтбек. Рішеннями суду установлений факт нікчемності правочину внаслідок недотримання сторонами вимог ст. 799, 806 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору лізингу, а не внаслідок передання у лізинг автомобілю зі зміненим номером кузова.

02 червня 2017 року старшим слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України (кримінальне провадження 0002146), в межах якого проведено експертизу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 . Відповідно до висновку експерта № 419 від 28 липня 2017 року, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім того, в межах кримінального провадження проведено експертизу номера кузову, автомобіля Chevrolet Lacetti. Відповідно до висновку експерта № 56 від 07 серпня 2017 року, номер кузову НОМЕР_2 , автомобіля Chevrolet Lacetti змінений шляхом видалення фрагменту з первинним номером кузова, та вварюванням на його місце фрагменту, розміром 200х800 мм з іншим номером кузова. Результати експертизи не містить відомостей про те, ким саме і коли був змінений номер кузову НОМЕР_2 автомобіля Chevrolet Lacetti.

На адвокатський запит представника ТОВ «Автокредит Плюс» - Пільх А.В. про надання експертного висновку щодо підробки номеру кузову, ГУНП в Миколаївській області сповістило листом від 19 серпня 2017 року № А-51аз/52-17, що 02 червня 2017 року до Заводського ВП ГУНП області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1 А/1, Територіальний сервісний центр 4841, під час проведення експертного дослідження КДТЗ та РД автомобіля «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер НОМЕР_7 , встановлено, що ідентифікаційний номер кузова вказаного транспортного засобу піддався змінам. Інформацію слідчим СВ Заводського відділу поліції ГУНП внесено до ЄРДР за № 0002146 від 02 червня 2017 року за ознаками ст. 290 КК України. Досудове розслідування наразі триває (т.2 а.с. 33-35).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, підстав відступити від яких Верховний Суд не встановив, приймаючи постанову від 16 січня 2019 року у справі № 712/757/16-ц (провадження № 61-17559св18).

Отже, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення лише як суб`єктивний чинник для оцінки порушення як істотного. Разом із тим, вина відповідача, як об`єктивний чинник, жодними наявними у справі доказами не установлена.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи позивачем ТОВ «Автокредит Плюс» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що номер кузову автомобіля був змінений саме відповідачем ОСОБА_1 на його замовлення, або ж він був обізнаний про ці зміни на момент укладення договору купівлі-продажу.

В Акті прийому-передачі вказаного автомобіля від 30 листопада 2015 року, який був підписаний покупцем - представником ТОВ «Автокредит Плюс» та продавцем - ОСОБА_1 , не міститься будь-яких застережень чи зауважень щодо зміни кузову автомобіля.

Слід зазначити, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами у даній справі, позивач ТОВ «Автокредит Плюс» посилався на те, що внаслідкок винних дій відповідача судом визнано недійсним договір лізингу, укладений між ТОВ «Автокредит плюс» та ОСОБА_2 , і застосовано реституцію на користь останнього. При цьому розмір упущеної вигоди був розрахований позивачем як добуток ціни спірного договору та відсоткової ставки за користування предметом лізингу за 21 місяць - 57960,00 грн. ТОВ «Автокредит плюс», на виконання рішення Миколаївського апеляційного суду від 05 квітня 2019 року про застосування наслідків нікчемного договору лізингу, повернуло ОСОБА_2 178397,02 грн. Однак, договір лізингу був визнаний судом недійсним не з підстав продажу його відповідачем із зміненим номером кузову, а через відсутність нотаріального посвідчення цього правочину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс».

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс» є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді