КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/6776/14-ц

номер провадження: 22-ц/824/9392/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року у складі судді Петришин Н.М., у справі за заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про заміну сторони у виконавчому листі, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області звернулось до суду із указаною заявою, в якій посилалось на те, що у рішенні апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у справі №361/6776/14-ц визначено компенсувати ОСОБА_1 іншу частину судових витрат у розмірі 3 146,20 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання даного рішення апеляційного суду Київської області, 20 грудня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №361/6776/14-ц, в якому визначено боржника - Державну казначейську службу України.

Вказувало, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» компенсація судових витрат у цивільних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Державній судовій адміністрації передбачено за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних справах.

Зазначало, що територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області є розпорядником бюджетних коштів, який здійснює фінансове забезпечення Броварського міськрайонного суду Київської області. Тому вважало, що стягнення судових витрат за вказаним вище виконавчим листом має здійснюватись за рахунок держави в особі Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою, яка передбачена Державній судовій адміністрації України.

З урахуванням наведеного, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на підставі ст.ст. 432, 442 ЦПК України просило замінити сторону у виконавчому листі №361/6776/14-ц, виданого 20 грудня 2017 року Броварського міськрайонного суду Київської області, а саме, боржника - Державну казначейську службу України належною стороною та визнати боржником - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, якому передбачені видатки за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року у задоволені заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про заміну сторони у виконавчому листі - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою замінити боржника у виконавчому листі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визначив Державну казначейську службу України боржником у виконавчому листі №361/6776/14-ц від 20 грудня 2017 року, оскільки не врахував, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 органи казначейства здійснюють безспірне списання коштів з рахунків боржника відповідно до виконавчого документа. Разом з тим, стягнення судових витрат за вказаним вище виконавчим листом проводиться за рахунок держави в особі Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою, яка передбачена Державній судовій адміністрації України, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

У відзиві на апеляційну скаргу Територіальне управління Державної казначейської служби України у Київській області зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» урегульовано порядок компенсації судових витрат за рахунок держави лише тільки коли обидві сторони у цивільні або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат. Крім того, зазначає, що рішення про компенсування судових витрат за рахунок держави прийнято апеляційним судом Київської області, а Територіальне управління Державної казначейської служби України у Київській області відповідно до ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснює функції розпорядника бюджетних коштів тільки щодо місцевих судів Київської області. Вказує, що заявником не надано доказів вибуття однієї із сторін виконавчого провадження відповідно до ст. 442 ЦПК України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна судова адміністрації України вказує, що положення ст.442 ЦПК України визначають можливість заміни сторони виконавчого провадження у разі вибуття її правонаступником. Проте заявником не наведено доводів вибуття однієї із сторін виконавчого провадження і таких доказів ним не надано. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції інстанції - без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь - судді доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзивах на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що положення ст.442 ЦПК України визначають можливість заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником у разі вибуття такої сторони. Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області обґрунтовує необхідність заміни сторони боржника у виконавчому листі тим, що управління є неналежним боржником у виконавчому листі. Тобто, у даному випадку відсутні обставини вибуття боржника у випадках, визначених законодавством, а Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області не є правонаступником боржника - Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про заміну сторони у виконавчому листі.

Такі висновки суду є правильними й такими, що відповідають обставинам справи й вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А., про визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договорів дарування та визнання права власності на частину будинку відмовлено (а.с.11-16, т.3).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір дарування, укладений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щодо 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 05 червня 2012 року нотаріусом Броварського орайонного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрований у реєстрі за № 1844, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 3 146 грн 20 коп. та компенсовано ОСОБА_1 іншу частину судових витрат у розмірі 3 146 грн 20 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.96-101, т.3).

Постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року рішення апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року залишено без змін (а.с.73-77, т.4).

По справі встановлено, що на виконання рішення апеляційного суду Київської області в частині компенсування ОСОБА_1 іншої частини судових витрат у розмірі 3 146 грн 20 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 20 грудня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №361/6776/14-ц, де стягувачем зазначено ОСОБА_1 , а боржником - державу в особі Державної казначейської служби України (а.с.108, т.4).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом положень ч.1 ст.442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» єдиною підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Судом першої інстанції правильно враховано, що у справі не встановлено обставин вибуття боржника - Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області у випадках, передбачених законодавством України, а твердження Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про те, що воно є неналежним боржником у виконавчому листі №361/6776/14-ц від 20 грудня 2017 року не є підставою для заміни сторони виконавчого провадження відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, висновок суд першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження за її безпідставністю, є правильним.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що стягнення судових витрат за вказаним виконавчим листом проводиться за рахунок держави в особі Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою, яка передбачена Державній судовій адміністрації України, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді