Справа № 530/1270/19
У х в а л а

"25" вересня 2019 р. м. Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Дем`янченко С.М., розглянувши матеріали подання начальника Зіньківського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Шматко Г.І. про примусове проникнення до житла боржника , -

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2019 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Зіньківського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Шматко Г.І. про примусове проникнення до житла боржника.

Перевіривши матеріали подання, вважаю, що його слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Розділом VI та ст.439 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Разом з тим, оскільки в Розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст подання про примусове проникнення до житла боржника, слід застосовувати аналогію закону на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, подання (позовна заява) повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.ст. 1, 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органі (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов`язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Суд може задовольнити подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, за умови доведеності, що житло належить боржнику або він має право користування ним, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

За таких обставин державному виконавцю необхідно надати вимогу про надання доступу до квартири за адресою АДРЕСА_1 з метою вчинення виконавчих дій та акт виходу за адресою боржника про те, що боржник не надав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

-державний виконавець не надав суду відомості щодо приналежності квартири за адресою АДРЕСА_1 боржнику ОСОБА_1 , відсутні відомості про власника зазначеної квартири, не надано доказів в підтвердження вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження з наданням йому часу для добровільного виконання, тобто докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань перед стягувачем.

-крім того, державним виконавцем не надано доказів в підтвердження реєстрації та проживання боржника за адресою, зазначеною в поданні, як на підставу звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла.

Згідно ч. 1ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що подання подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення подання без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити подання без руху та запропонувати заявнику усунути вказані вище недоліки.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Подання начальника Зіньківського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Шматко Г.І. про примусове проникнення до житла боржника - залишити без руху.

Надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення подання без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, про що його повідомити.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, подання вважається неподаним і повертається.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя