Справа № 520/3892/19
Провадження № 2/520/2674/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Салтан Л.В.
за участю секретаря - Дідур В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , про виселення,-
25 лютого 2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про зняття з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідачів звільнити квартиру АДРЕСА_1 ; виселення в примусовому порядку відповідачів з квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач є власником квартири, відповідачі перешкоджають здійснювати володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, АТ «Укрсоцбанк» є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 червня 2018 року за № 12870373.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність людей
Згідно зі ст. 24 Конституції України, всі громадяни мають рівні конституційні права та свободи та рівні перед законом.
Згідно зі ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідачі без будь-яких правових підстав утримуючи вищевказане житлове приміщення тим самим перешкоджають здійснювати свої права володіння та користування позивачеві та унеможливлює здійснення свого права щодо розпорядження зазначеним майном, хоча відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи зазначені обставини та положення чинного житлового законодавства є підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5763 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 109 ЖК України, суд, -
Позовну заяву АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , про виселення - задовольнити.
Зняти з реєстрації ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , з квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 звільнити квартиру АДРЕСА_1 .
Виселити в примусовому порядку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , з квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26 вересня 2019 року.
Головуючий Салтан Л. В.