У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа про стягнення судового збору таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 20.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дітей, та судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. 04.02.2017 року він добровільно виконав рішення суду в частині сплати судового збору, та 10.02.2017 року направлено до суду відповідну заяву та оригінал квитанції. Однак, 07.06.2017 року Святошинським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 53989182 на стягнення з нього судового збору.

До суду сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 20.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, яким стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, та в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. Рішення набуло законної сили.

З відповіді Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби від 19.08.2019 року встановлено, що на виконанні Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ перебувало виконавче провадження № 53989182 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/13807/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 551,20 грн., виконавче провадження відкрито 07.06.2017 року. 22.06.2017 року державний виконавець на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» вніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Вивчивши обґрунтування заявника, докази надані ним, та враховуючи норми законодавства України, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 432 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: