Справа № 417/8886/19
Провадження № 2/417/341/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"30" вересня 2019 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Дідоренко А.Е.,

за участі секретаря - Грибєнік О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`яносербської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Слов`яносербської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в смт. Слов`яносербськ Луганської області помер ОСОБА_2 , який за час свого життя залишив заповіт на її ім`я, яким заповів їй все своє майно та всі свої права, які йому належали на час смерті, та які будуть належати після смерті.

Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 07.04.2014 та зареєстрований в реєстрі №100.

16.07.2019 вона звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки постійно проживала в м. Луганськ, яке є тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади свої повноваження не здійснюють. На території м. Луганськ немає нотаріусів, які працюють відповідно до вимог українського законодавства.

Позивач та її представник - адвокат Варченко К. Г. в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх присутності. Позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не зявив, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», оскільки він знаходиться на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною Радою України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Марківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області. (а.с.10).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту померлого ОСОБА_2 усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде йому належати заповідає - ОСОБА_1 .. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №100. (а.с.11-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Із копії паспорта громадянина України, виданого Лутугинським РВ УМВС України в Луганській області від 12.11.1996 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Тобто, як вбачається з матеріалів справи спадкоємець ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця разом з ним не проживала, в шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернулася. Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України сплинув 10.03.2019р.

Спадкоємець ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 липня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки разом зі спадкодавцем позивач не проживала в момент його смерті та в шестимісячний строк після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася.

Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Заявляючи вимоги щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на те, що раніше не звернулася з заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживає в м. Луганську, а тому у зв`язку з бойовими діями та загрозою для життя не мала можливості безперешкодно виїхати та підконтрольну українській владі територію України для оформлення спадщини.

Зважаючи на те, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не прийняла спадщину, оскільки постійно проживала в м. Луганську, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а також у зв`язку з перешкодами для можливості вільно виїжджати на контрольовану українською владою територію через бойові дії та чисельні блокпости, можливо визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки в позасудовому порядку, будь-яким іншим способом, реалізувати своє право на зазначену спадщину не має.

Судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки вона не зверталася до суду з цими вимогами.

Керуючись ст.1220, 1269, 1270, 1277 ЦК України, ст.12, 13,76-80, 89, 258, 264, 265, 273, 294, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`яносербської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити.

Встановити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 строком в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. Е. Дідоренко