ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №591/6558/18

Номер провадження 22-ц/816/3720/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла представник ОСОБА_5 , на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2019 року в складі судді Кривцової Г.В., постановленого у м. Суми, повний текст якого складений 25 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову та стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частки від його заробітку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом останнього часу сімейне життя між подружжям погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Також позивачка зазначила, що її чоловік є військовослужбовцем Збройних Сил України, з січня 2017 року він не отримує грошові кошти, у зв`язку із чим не надає кошти на утримання дітей, внаслідок чого в сім`ї відбуваються сварки. Крім того, позивач доповнила, що відповідач часто приходить додому в розлюченому агресивному стані, вчиняє бійки, з приводу чого вона неодноразово зверталась до поліції. Окрім того, позивачка просила суд не надавати строк на примирення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на двох дітей, стягнення аліментів на дружину - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 23 жовтня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 31 жовтня 2018 року та вказано про те, що аліменти мають сплачуватись ОСОБА_1

Визначено, що рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, щомісячно, до досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 31 жовтня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та їх недоведеність, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині щодо розірвання шлюбу, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач в доводах апеляційної скарги зазначив, що судом не було дотримано його право на правничу допомогу та не враховано його думку щодо можливості збереження сім`ї та надання строку на примирення.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, рішення суду в частині стягнення аліментів не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Представник позивача адвокат Юшкевич Є.Ю. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому, представник позивача вказала на неможливість примирення сторін, cпільного життя та збереження шлюбу, а також звернула увагу на ту обставину, що відповідач не бере участі в утриманні дітей. Крім того, адвокат Юшкевич Є.Ю. зазначила, що під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач мав достатньо часу для вирішення питання щодо надання професійної правничої допомоги, проте, вчасно не скористався такою можливістю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги та пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 863, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

За час їх перебування у шлюбі 29 березня 2015 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 , відповідно, що вбачається з свідоцтв про народження дітей (а.с. 7 - 8).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У ч. 3 ст. 105 СК України йдеться про те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 СК України визначене право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Виходячи з вимог ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 і розірвав шлюб між сторонами.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, ураховуючи, зокрема, і те, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 червня 2019 року сторонам у даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надавався строк для примирення на 2 місяці, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Проте, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що примирення не відбулося. До того ж, позивач категорично не бажає продовжувати перебувати у шлюбі з відповідачем.

Таким чином, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не врахував його думку з приводу можливості зберегти сім`ю та не надав строку для примирення не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що місцевим судом не було дотримано його право на правничу допомогу не можна взяти до уваги, оскільки відповідач не надав доказів того, що з часу відкриття провадження у справі, тобто з 07 листопада 2018 року, і до ухвалення оскарженого рішення суду від 25 квітня 2019 року він був позбавлений можливості звернутися за професійною правничою допомогою. При цьому, колегія суддів враховує і обставини того, що в суді апеляційної інстанції інтереси відповідача представляли адвокат Смирнова О.Л. та Лазун Н.С. за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги, тобто право ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу в даній справі було дотримано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про задоволення позову також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду в оскарженій частині.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення в оскарженій частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла представник ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2019 року в оскарженій частині у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко