Справа № 472/1280/19
Провадження №2/472/463/19
У х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
30 вересня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виробничо торгівельного товариства з обмеженою відповідальністю "Чорномор" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні,
24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виробничо торгівельного товариства з обмеженою відповідальністю "Чорномор" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177, ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " № 10 від 17 жовтня 2014 року, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Розрахункові документи на переказ коштів подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Позивачем в позовній заяві ставляться дві позовні вимоги: 1) про стягнення заборгованості по заробітній платі; 2) про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.
Від позовної вимоги про стягнення заробітньої плати позивач звільнена.
Щодо другої позовної вимоги, то тут суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 58 Постанови Великої Палати Верховного Суду в справі №910/4518/16 від 30.01.2019 року пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Таким чином позивачем не сплачено судовий збір за другою позовною вимогою, який підлягає сплаті в розмірі 778, 70 грн.
Всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не обґрунтовує, чому позов подається лише зараз (після 5 років і 3 місяців після звільнення).
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Однак ні позивачем, ні її представником до позовної заяви не надано копії наказу про прийняття на роботу та звільнення з роботи в ВТ ТОВ "Чорномор".
Наданий витяг з трудової книжки позивача є нечитаємим, а тому суд позбавлений можливості ознайомитись з ним та підготуватись до розгляду справи.
Представник позивача Ткач ОСОБА_2 . вказує, що йому було відмовлено відповідачем в наданні інформації стосовно позивача ОСОБА_1
Однак, до позовної заяви не додані докази того, що ОСОБА_1 особисто зверталася до відповідача з запитом про надання інформації.
Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Однак, до позовної заяви не додані докази, що позивач зверталась до відповідача з вимогою виплатити їй заборгованість в добровільному порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Зазначені недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою.
У відповідності зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Виробничо торгівельного товариства з обмеженою відповідальністю "Чорномор" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, залишити без руху і надати строк для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем (представником позивача) ухвали суду.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання даної ухвали суду у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто позивачу.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко