30.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/4797/19
Єдиний унікальний номер 205/4797/19
Провадження № 2о/205/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 4 червня 2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року заяву було залишено без руху, а заявнику запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 10 липня 2019 року заявником було подано виправлену заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник у своїй заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , яка за життя залишила заповіт, посвідчений 31 травня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2614, яким заповідала заявнику та ОСОБА_4 в рівних частках все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право. У даному заповіті прізвище заявника було зазначено як ОСОБА_1 , хоча у паспорті його прізвище вказано як ОСОБА_1 . У зв`язку з різним написанням прізвища у паспорті та заповіті заявник не має можливості отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, складеного ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 31 травня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2614. Заявник у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду праву просила розглянути за своєї відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 31 травня 2006 року ОСОБА_3 видала заповіт, яким заповідала заявнику та ОСОБА_4 в рівних частках все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право (а.с. 15). Заповіт було посвідчено 31 травня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 2614.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 23).

Разом з тим, у заповіті від 31 травня 2006 року прізвище заявника вказано як ОСОБА_1 , хоча в паспорті його прізвище зазначено як ОСОБА_1 (а.с. 4, 15).

Через зазначені розбіжності у написанні прізвища заявника, він не має можливості на теперішній час отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З ксерокопії паспорта заявника вбачається, що його прізвищем є « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 » як це зазначено у заповіті, протягом життя йому видавалися інші офіційні документи.

За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті заявника та заповіті від 31 травня 2006 року повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності ОСОБА_1 заповіту від 31 травня 2006 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , встановленню.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп, який з урахуванням положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-6 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заповіту від 31 травня 2006 року, виданого ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вона заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим Станіславом Петровичем та зареєстрований в реєстрі за № 2614.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя