Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 758/8490/18

провадження № 61-17256ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 74 737,67 грн страхового відшкодування та 2500 грн витрат на проведення оцінки матеріального збитку.

В обґрунтування позову зазначав, що 27 грудня 2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «VOLKSVAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , застрахованого за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 9469177 з терміном дії до 31 січня 2018 року, та автомобіля «Рута» 20 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який керував автомобілем на підставі дорожнього листа № 000116 від 27 грудня 2012 року. Транспортний засіб «Рута» 20 СПГ належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію СРД 081347. У січні 2018 року ОСОБА_4 , в розпорядженні якого на підставі довіреності № НМЕ 602575 від 17 жовтня 2017 року знаходився автомобіль «Рута» 20 СПГ, було подано до ПАТ «НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП. У травні 2018 року останній отримав письмову відповідь з повідомленням про те, що ПАТ «НАСК «Оранта» не вбачає підстав для визнання події страховим випадком та відмовляє у виплаті страхового відшкодування. Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті відшкодування є необґрунтованою та безпідставною.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 74 737,67 грн страхового відшкодування та 747,38 грн судових витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції змінено.

Зменшено розмір стягнутих з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 : страхового відшкодування з 74 737,67 грн до 74 224,67 грн та судових витрат по сплаті судового збору з 747,38 грн до 742,25 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У вересні 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 74 737,67 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн*100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Верховним судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені скаржником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, чи становить значний суспільний інтерес.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко