КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Чобіток А.О., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2019 року вказану позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (т. 2, а.с. 16, 17 ).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 25-27).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.08.2019 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву (т. 2, а.с. 44, 45).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.09.2019 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 47).

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності нез`явившихся осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно з яким просила: стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на її користь 6 247 грн. 05 коп. матеріальної шкоди, інфляційних втрат та 3 % річних за невчасну виплату страхового відшкодування.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року, постановленій у справі № 754/7989/17, вказану позовну заяву було повернуто позивачу для подання до належного суду (т. 1, а.с. 6).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.09.2017 року скасовано ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року та направлено питання про відкриття провадження у справі № 754/7989/17 на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1, а.с. 56, 57).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2017 року, постановленій у справі № 754/7989/17, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (т. 1, а.с. 71).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року, постановленій у справі № 754/7989/17, позовну заяву повернуто позивачу через невиконання вимог ухвали від 29.09.2017 року (т. 1, а.с. 74).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.01.2018 року скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року, а справу №754/7989/17 направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції (т. 1, 115, 116).

При цьому, підставою для скасування ухвали суду слугувало те, що надіслана позивачем на виконання вимог ухвали суду від 29.09.2019 року позовна заява була помилково передана для розгляду іншому судді.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2018 року, постановленій у справі № 754/7989/17, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (т. 1, а.с. 120).

На виконання вимог ухвали суду від 02.02.2018 року позивачем було подано до суду позовну заяву в новій редакції, згідно з якою він просив: стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на його користь 7 250,79 грн. матеріальної шкоди, пені інфляційних втрат та 3 % річних за невчасну виплату страхового відшкодування (т. 1, а.с. 128-130).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року було відкрито провадження у справі № 754/7989/17 (т. 1, а.с. 160).

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що раніше відкриття провадження у справі № 754/7989/17 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року було відкрито провадження у справі № 754/14652/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же самих підстав.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду,якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року відкрито провадження у справі № 754/14652/17 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату страхового відшкодування.

При цьому, згідно з наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного позову, позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на свою користь 6 529 грн. 47 коп. матеріальної шкоди, інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В свою чергу, у даній цивільній справі позивач стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на його користь 7 250,79 грн. матеріальної шкоди, пені інфляційних втрат та 3 % річних за невчасну виплату страхового відшкодування.

Тобто, зі змісту позовних вимог вказаних позовів вбачається, що матеріально-правові вимоги у них є різними.

Однак, незважаючи на те, що позови мають різні матеріально-правові вимоги, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про їх тотожність та, як наслідок, помилково залишив позов без розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, - скасувати, а справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 26 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді А.О. Чобіток

Г.В. Крижанівська