Єдиний унікальний номер справи 483/1353/19 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
Провадження № 22-ц/812/1609/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану її представником ОСОБА_3 ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року, постановлену за позовною заявою ОСОБА_2 , подану її представником ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -

у с т а н о в и л а :

31 липня 2019 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника ОСОБА_3 - подала до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувала наступним.

14 липня 2015 року вона та відповідач взяли шлюб, який було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

Перебуваючи у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина - ОСОБА_5 , батьком якого в актовому записі про народження зазначено відповідача, та, який проживає разом з нею.

Оскільки батько проживає окремо від дитини і не надає сину утримання, то судовим наказом Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2017 року з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

12 червня 2019 року ОСОБА_4 в нотаріальному порядку відмовився від батьківських прав на сина.

08 липня 2019 року позивач отримала висновок комісії, згідно з яким позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні ОСОБА_5 визнано доцільним.

В той же час, витрати на утримання сина значно збільшились через його часті хвороби.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_2 було передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

ОСОБА_2 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , подала на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не дотримані правила територіальної юрисдикції (підсудності), передбачені процесуальним законом, просила її скасувати, а позовну заяву, з доданими до неї матеріалами, повернути до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

На її думку, справа повинна бути розглянута за правилами альтернативної підсудності, тобто за місцем її проживання, а саме Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області, оскільки однією з її позовних вимог є вимога про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина, як передбачено ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу матеріалів цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області виходив з того, що позивачем заявлено дві вимоги, лише одна з яких може бути розглянута Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за правилам альтернативної підсудності, а інша - щодо позбавлення батьківських прав - тільки за місцем проживання відповідача, а тому, справу слід передати на розгляд Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

З такими аргументами суду першої інстанції погодитися не можна.

Право на ефективний судовий захист закріплено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першому протоколі та протоколах №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на звернення до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Між тим, за приписами ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, у даному випадку законодавець дозволяє позивачу право вибору територіальної юрисдикції (підсудності) щодо пред`явлення таких позовів.

Як встановлено з позовної заяви, позивач звертається до суду з декількома вимогами, однією з яких є вимога про стягнення з відповідача аліментів, при зверненні з якою, позивач відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, має право вибору суду, який повинен позов вирішувати.

Таким чином, до складу вимог позову ОСОБА_2 входять вимоги, які повинні бути пред`явлені за місцем проживання або місцезнаходження відповідача та вимога, яка може бути пред`явлена за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 27 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст. 28 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.

З копії паспорту ОСОБА_2 , акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного комісією Кам`янської сільської ради та довідки Кам`янської сільської ради, що зареєстрованим місцем проживання позивача є с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області (а.с.7-9).

За такого, ОСОБА_2 скориставшись своїм правом вибору між кількома судами, яким підсудна справа, пред`явила позов до ОСОБА_4 за своїм зареєстрованим місцем проживання з дотриманням правил територіальної підсудності, а тому суд першої інстанції, за дотримання інших умов прийняття позовної заяви до розгляду, зобов`язаний був прийняти її до розгляду та відкрити по ній провадження. Той же, дійшовши помилкового висновку, що справа не підсудна Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області - безпідставно передав справу на розгляд Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка порушує права позивача на гарантії захисту у суді його прав та інтересів, а відтак, ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 379, 382 ЦПК України, колегія суддів;

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 23 вересня 2019 року.