Справа № 368/1439/18
Провадження № 2/368/111/19
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"14" січня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Салій Я.С.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, суд, -

В С Т А Н О В И В :

10.10.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

- скасувати арешт, зареєстрований 14 травня 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7182433, на все нерухоме майно ОСОБА_1 ;

- цивільну справу за даним позовом слухати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним.

18 вересня 2018 року на адресу Позивача з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби надійшов лист вих. № 13211, в якому було зазначено, шо згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження 05.02.2012 року для забезпечення виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 2-1240 від 23.02.2001 року, який видав Ватутінський районний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.10.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , який згідно повідомлення МРЕВ ДАІ належить боржнику.

25.06.2014 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п. 6 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження шодо виконання виконавчого листа № 2-1240 від 23.02.2001 року (закінчення строку для даного виду стягнень).

Виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження надіслано до Ватутінського районного суду, а саме виконавче провадження у зв`язку із закінченням строку зберігання знищено.

Однак арешт прн цьому державним виконавцем з майна Позивача знято не було, і станом на 10.10.2018 року під арештом перебуває все рухоме та нерухоме майно Позивача.

На запит Позивача приватним нотаріусом Кагарлицького районного районного нотаріального округу 05.10.2018 року було сформовано довідкову інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в якій зазначено, що за реєстраційним номером 7182433, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: Постанова АА 662278 від 06.05.2008 року Відділу виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, тип обтяження: арешт нерухомого майна, власник: ОСОБА_1 .

Таким чином, на даний час па належне Позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від його характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.ч. 1 - 4 ст. 57 зазначеного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового нрава та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За частиною 2 статті 19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається впорядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Іншого позову до відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав подано не було.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, ст.ст. 15, 16. 19. 40, ч. 1, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. ст.. 4, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, - позивач просить суд задовольнити позов.

10.10.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

12.11.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 10 год. 00 хв. 07.12.2018 року.

07.12.2018 року, суд, провівши необхіді процесуальні дії під час підготочого судового засідання, суд на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України виніс процесуальну ухвалу, на підставі якої закрив підготовче судове провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 14.01.2019 року.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2019 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом належнгим чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2019 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Лисюк О.В. не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивача, в якій вона просить суд слухати справу без їх участі, позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2019 року, представник відповідача, - Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Позивачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Мирівка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 2 липня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідачем по справі є юридична особа, - Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства Юстиції України, 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, 19, .

Спір між сторонами по справі виник щодо права власності позивача ОСОБА_1 , зокрема, щодо порушення такого права позивача відповідачем за наступних обставин.

18 вересня 2018 року на адресу Позивача з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби надійшов лист вих. № 13211, в якому було зазначено, шо згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження 05.02.2012 року для забезпечення виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 2-1240 від 23.02.2001 року, який видав Ватутінський районний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.10.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , який згідно повідомлення МРЕВ ДАІ належить боржнику.

25.06.2014 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п. 6 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження шодо виконання виконавчого листа № 2-1240 від 23.02.2001 року (закінчення строку для даного виду стягнень).

Виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження надіслано до Ватутінського районного суду, а саме виконавче провадження у зв`язку із закінченням строку зберігання знищено.

Однак арешт прн цьому державним виконавцем з майна Позивача знято не було, і станом на 10.10.2018 року під арештом перебуває все рухоме та нерухоме майно Позивача.

На запит Позивача приватним нотаріусом Кагарлицького районного районного нотаріального округу 05.10.2018 року було сформовано довідкову інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в якій зазначено, що за реєстраційним номером 7182433, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: Постанова АА 662278 від 06.05.2008 року Відділу виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, тип обтяження: арешт нерухомого майна, власник: ОСОБА_1 .

Таким чином, на даний час па належне Позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від його характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.ч. 1 - 4 ст. 57 зазначеного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового нрава та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За частиною 2 статті 19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається впорядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, ст.ст. 15, 16. 19. 40, ч. 1, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. ст.. 4, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, зареєстрований 14 травня 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7182433, на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Мирівка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 2 липня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.