У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернулася до суду з поданням про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 58090325 з примусового виконання виконавчого листа № 2/707/128/17 виданого Черкаським районним судом Черкаської області 09.01.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 161191,84 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 27 грн. 15 коп.) становить 5937,09 дол. США, що включає в себе 130320 грн. борг за розпискою від 30.11.2012 року, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4800 дол. США, 9093,87 грн. 3% річних, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 334,95 дол. США, 21777,97 грн. проценти за користування, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 802,14 дол. США та судового збору в розмірі 2143,92 грн. До теперішнього часу ОСОБА_1 заборгованість за виконавчими документами не сплатив.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст.441 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16.01.2019 постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 58090325 за заявою стягувана на виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2/707/128/17 від 09.01.2019.

Згідно з виконавчим листом Черкаського районного суду Черкаської області № 2/707/128/17 від 09.01.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 161191,84 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 27 грн. 15 коп.) становить 5937,09 дол. США, що включає в себе 130320 грн. борг за розпискою від 30.11.2012 року, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4800 дол. США, 9093,87 грн. 3% річних, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 334,95 дол. США, 21777,97 грн. проценти за користування, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 802,14 дол. США та судовий збір в сумі 2143,92 грн.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Суд вважає, що застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Так, у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Також, позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, також викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Отже, аналізуючи вказані норми Закону, словосполучення «ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням (судовим рішенням)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, на які посилається суб`єкт подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Належних доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань державним виконавцем суду не надано, зокрема, відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати №160 від 08.08.2019 року виданого ПАТ «Черкаське автотранспортне підприємство 17127» з ОСОБА_1 здійснюється щомісячне утримання і перерахування коштів відповідно до постанови державного виконавця від 02.07.2019 року АСВП №58090325 винесену на підставі виконавчого листа № 2/707/128/17 від 09.01.2019 року, що в свою чергу, свідчить про виконання боржником рішення.

Окрім того, суб`єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження доданих до подання, із заробітної плати боржника в рахунок погашення боргу утримуються кошти, тобто боржник частково сплачує заборгованість, проте, яка сума заборгованості залишилась нічим не підтверджено.

Враховуючи вимоги ст. 33 Конституції України про те, що кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання і право залишити територію України, Конвенцію про захист прав і основоположних свобод, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр