Ухвала

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 161/11261/13-ц

провадження № 61-29176св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді-доповідача Грушицького Андрія Ігоровича про самовідвід у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року у складі судді Кихтюка Р. М. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Грушицького А. І., Шевчук Л. Я., постановлені за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та визнання його таким, що не пред`явлений до виконання без поважних причин,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнання виконавчого листа таким, що не пред`явлений до виконання без поважних причин, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою його вимоги задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06 липня 2017 року (у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року в даній справі залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 161/11261/13-ц і витребувано її з Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

04 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Сердюка В. В.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України).

Суддею Грушицьким А. І. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених частиною третьою статті 37 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Грушицький А. І. зазначив, що він брав участь у вирішенні цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки суддя Грушицький А. І. брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, тому він не може брати участі у розгляді цієї самої справи в суді касаційної інстанції.

За таких обставин заявлений у справі самовідвід судді від участі в розгляді справи підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід задовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. І. Грушицький І. М. Фаловська В. В. Сердюк