У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2019 Справа №2-179/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Грицака Р.М.

за участі секретаря судового засідання Білецької Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гайда А.Б. за погодженням із начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банах А. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчого листа № 2-179/11. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №54317686 з виконання виконавчого листа №2-179/11 виданого 23 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором кредитної лінії №06 від 21 червня 2005 року у розмірі 374 921 грн. 75 коп. На даний, час судове рішення добровільно боржником не виконане. 18 липня 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку для відома направлено сторонам виконавчого провадження та в реєструючі органи для виконання. Також державним виконавцем було надіслано запити до відповідних державних органів про надання інформації щодо наявності в боржника відкритих рахунків в банках, про джерела отримання доходів, про нарахування пенсії, про останнє місце роботи, про наявність зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, про наявність у боржника закордонного паспорту. На вказані запити надійшли відповіді згідно яких боржник не отримує пенсії, боржнику не належать сільськогосподарська техніка та технологічні транспортні засоби. Згідно даних транспортних засобів системи «ДАІ 2000» та «Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України» за боржником зареєстровано транспортний засіб: CITROEN BERLINGO 2.0D., який оголошено в розшук. Також встановлено, що у власності боржника є 1/3 частка квартири та наявні відкриті рахунки в установах банку. Згідно інформації наданої управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області боржник володіє двома закордонними паспортами і неодноразово перетинав державний кордон України. З метою виконання рішення суду державним виконавцем було надіслано сторонам виконавчого провадження вимоги від 09 липня 2017 року, 15 лютого 2019 року, 07 березня 2019 року про проведення виконавчих дій щодо опису майна боржника та про надання боржником доступу до житлового приміщення. Проте у зв`язку з не допуском до помешкання опис майна боржника здійснити неможливо. Оскільки боржником будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, не здійснено та боржник ухиляється від їх виконання просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним вказаних зобов`язань.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини.

23 березня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано дублікат виконавчого листа №2-179/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором кредитної лінії №06 від 21 червня 2005 року у розмірі 374 921 грн. 75 коп.

Згідно вказаного виконавчого листа місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

18 липня 2017 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54317686 з виконання виконавчого листа №2-179/11 виданого 23 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «Ощадбанк» 374 921 грн. 75 коп. Адреса боржника ОСОБА_1 у вказаній постанові зазначена: АДРЕСА_2 .

18 липня 2017 року за №32366, державним виконавцем було надіслано на адресу проспект Злуки, АДРЕСА_2 м. Тернопіль виклик боржнику ОСОБА_1 з вимогою з`явитися до виконавця для надання пояснень щодо несплати боргу.

18 липня 2017 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у виконавчому провадженні № 54317686 винесено постанову про арешт всього обсягу рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 Адреса боржника ОСОБА_1 у вказаній постанові зазначена: АДРЕСА_2 .

18 липня 2017 року державним виконавцем було надіслано запит до відповідних державних органів про надання інформації щодо наявності в боржника будь-якого майна, що зареєстроване за ним.

09 серпня 2017 року державним виконавцем було надіслано вимогу сторонам виконавчого провадження за № 37161 про зобов`язання їх бути присутніми на місці проведення виконавчих дій та про забезпечення безперешкодного доступу до майна, що знаходиться по АДРЕСА_2 для проведення його опису з метою його подальшого реалізації в рахунок погашення боргу.

Згідно складеного державним виконавцем Акту від 18.08.2017 року, виходом за адресою АДРЕСА_1 , встановлено (зі слів мешканки кв. 251), що у вказаній квартирі ніхто не проживає.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 16 вересня 2019 року у боржника наявні відкриті рахунки в банку АТ «Універсалбанк».

Як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру в Тернопільській області МВС України від 17 серпня 2017 року № 31/19-4805 за ОСОБА_1 зареєстрований транспортних засіб «CITROEN BERLINGO» 2.0D., державний номерний знак - НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Постановою державного виконавця від 20 листопада 2017 року було оголошено в розшук вищевказаний автомобіль, який належить боржнику. Адреса боржника ОСОБА_1 у вказаній постанові зазначена: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 14 березня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Актами державного виконавця від 22 серпня 2018 року, 07 березня 2019 року, 06 травня 2019 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зі слів мешканців будинку, ніхто не проживає, вхідні двері зачинені, на дзвінки та стук у двері ніхто не відповідає.

Відповідно до відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 11 квітня 2018 року №549/07-2 станом на 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Як вбачається із відповіді Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області громадянин ОСОБА_1 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_2 , виданий 19 вересня 2014 року, серії НОМЕР_3 , виданий 12 жовтня 2010 року.

На запит виконавця листом Державної прикордонної служби України повідомлено про те, що ОСОБА_2 , неодноразово перетинав державний кордон України.

13 вересня 2019 року, 23 вересня 2019 року державним виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунках в АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_4 UAH та № НОМЕР_5 UAH. Адреса боржника ОСОБА_1 у вказаній постанові зазначена: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 182021377 від 23 вересня 2019 року на все майно боржника ОСОБА_1 зареєстровані обтяження.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в ст.2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров`я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, відтак саме на останнього покладається тягар доказування, оскільки особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання рішення суду.

Матеріали подання не містять доказів того, що державним виконавцем вчинялися усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії на примусове виконання виконавчого листа №2-179/11 виданого 23 березня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, зокрема у матеріалах подання відсутні докази на підтвердження отримання боржником ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника за адресою вказаною у виконавчому документі та інформації, щодо місця реєстрації, а саме АДРЕСА_1 .

Натомість, постанови та вимоги державного виконавця надсилалися боржнику ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , однак вказана адреса, як місце проживання/перебування боржника, матеріалами подання не підтверджена.

Подання не містить письмових пояснень боржника ОСОБА_1 з приводу невиконання ним рішення суду, або відмови його від надання пояснень.

Таким чином, у наданих державним виконавцем копіях документів виконавчого провадження, відсутні докази, які б підтверджували те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього були реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, не вбачається ухилення боржника від виконання рішення, так як відсутні будь які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, крім того відсутні відомості про обізнаність боржника з виконавчим провадження.

Державним виконавцем не зазначено інформації про здійснення ним усіх виконавчих дій, щодо виконання рішення суд за рахунок належного боржнику майна, зокрема 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , транспортного засобу«CITROEN BERLINGO» 2.0D., державний номерний знак - НОМЕР_1 , рік випуску 2004, грошових коштів, які знаходяться на рахунках в АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_4 UAH та № НОМЕР_5 UAH.

Державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження боржника у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання рішення суду, буде сприяти його виконанню.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, закріпленого статтею 33 Конституції України, де чітко зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що встановлені законом підстави для задоволення подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відсутні, відтак в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 251, 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 26 вересня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак