Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2019 Справа №607/22293/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складіголовуючого Грицай К.М.,

за участю секретаря Стус К.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У своїй заяві вказує на те, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 вдома в м. Харцизьк, що підтверджується довідкою № 638 від 05.07.2019 року. Однак, зареєструвати його смерть заявник у встановленому законом порядку не може. ОСОБА_1 звернувся до Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для того, щоб зареєструвати смерть батька, однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подав лікарське свідоцтво про смерть від 12.07.2019 року № 369, дублікат лікарського свідоцтва про смерть від 05.07.2019 року № 353, видане ЦМЛ № 1 м. Харцизьк(факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України). У зв`язку з наведеним заявник не може зареєструвати смерть батька та реалізувати свої спадкові права.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату час та місце розгляду судового розгляду.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що були присутні під час поховання ОСОБА_2 у м. Харцизьку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть.

Суд, повно, всебічно дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.1990 року.

Згідно дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 369 від 12 липня 2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харцизьк, смерть настала вдома по вул. АДРЕСА_1 , 5.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Житомирська область, Ружинський район, с. Белилівка, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харцизьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05 липня 2017 року та свідоцтвом пропоховання серії НОМЕР_3 від 06 липня 2019 року, однак, відповідні документи на тимчасово окупованій території, які, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсними і не створюють юридичних наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку.

Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі пред`явлених документів, як вбачається з відповіді № 3680/14-01-09.7 від 17.09.2019 року.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 ІНФОРМАЦІЯ_4 №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть батька заявника ОСОБА_2 , для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва та довідки про смерть ОСОБА_2 згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області(місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, який проживав по день смерті по АДРЕСА_1 , день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті м. Харцизьк, Донецька область, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення суду невідкладно направити до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Головуючий суддяК. М. Грицай