Житомирський апеляційний суд
Справа №275/100/19 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Категорія 22 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін в м. Житомирі цивільну справу № 275/100/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування державної реєстрації договорів та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Данилюк О.С. у смт Брусилів,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати державну реєстрацію договорів оренди на земельні ділянки за кадастровими номерами :05:000:0989, :05:000:0990, :05:000:0991; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області передати йому земельну ділянку в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років за кадастровим номером :05:000:0989 площею 171, 4828 га, :05:000:0990 площею 99,5524 га, :05:000:0991 площею 60, 9064 га, які розташовані на території Брусилівського району Житомирської області.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що розпорядженням голови Брусилівської районної державної адміністрації від 14.04.2010 № 108 йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 320 га для передачі в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. Вказав, що в подальшому, 05.02.2018 звернувся з клопотаннями про передачу в оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства земельних ділянок за кадастровими номерами :05:000:0989, :05:000:0991 та :05:000:0990, які розташовані на території Брусилівського району Житомирської області, згідно із зазначеним вище розпорядженням. Проте, 01.03.2018 ГУ Держгеокадастру у Житомирській області відмовило в задоволенні вказаних клопотань через неподання проекту землеустрою. Вважає вказані відмови відповідача незаконними, оскільки висновок та перший примірник проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 341,3042 га на території Озерської сільської ради для ведення фермерського господарства знаходиться у відповідача, а тому підстав для відмови у передачі запитуваних земельних ділянок не було. Також зазначив, що спірні земельні ділянки перебували в користуванні у ОСОБА_2 за договорами оренди, які рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.11.2014 у справі № 275/1084/13-ц та рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.11.2014 скасовано. Вказав, що державну реєстрацію зазначених договорів проводив відділ Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області, який листом від 26.01.2018 повідомив, що не наділений повноваженнями щодо скасування реєстрації договорів оренди земельних ділянок, для чого необхідно звернутись з окремим позовом до суду. Виходячи із наведеного, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Житомирській області передати йому земельну ділянку в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років за кадастровим номером :05:000:0989 площею 171, 4828 га, :05:000:0990 площею 99,5524 га, :05:000:0991 площею 60, 9064 га, які розташовані на території Брусилівського району Житомирської області та постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні спору по суті, суд першої інстанції не звернув увагу та не надав належну оцінку розпорядженню голови Брусилівської РДА від 14.04.2010 №108, висновкам ГУ Держгеокадастру у Житомирській області відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області №43, 44, 45, які на час розгляду справи у суді були чинними.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що законом встановлено спеціальний порядок отримання земельних ділянок юридичними особами для ведення фермерського господарства. Оскільки ОСОБА_1 є керівником, підписантом і засновником ФГ «Нона - 2», тому подальше отримання земельної ділянки має відбутися за процедурою проведення земельних торгів. Вказує, що розпорядження голови Брусилівської РДА від 14.04.2010 №108, висновки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області №43, 44, 45 є підробними та не можуть бути доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснено без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 05.02.2018р. ОСОБА_1 подав до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області клопотання про передачу йому в оренду з укладення з ним відповідних договорів земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0989 площею 171,4828 га, :05:000:0990 площею 99, 5524 га, :05:000:0991 площею 60,9064 га, які розташовані на території Брусилівського району Житомирської області згідно розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 14.04.2010 року № 108 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 320 га для передачі в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (а.с. 6-8).

Листами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.03.2018 ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав для укладення вказаних договорів оренди земельних ділянок з останнім через неподання проекту землеустрою щодо відведення таких земельних ділянок (а.с. 18-23).

Вважаючи зазначені відмови відповідача у передачі земельних ділянок незаконними звернувся до суду за захистом свого права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 жодних доказів існування розпорядження голови Брусилівської РДА від 14.04.2010 року № 108, копію якого він надав суду, не подав, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області укласти із позивачем договори оренди земельних ділянок згідно клопотань позивача від 05.02.2018р. на підставі вказаного розпорядження голови РДА, існування якого не доведено позивачем.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч.1 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебуваються у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області згідно положень ч.4 ст. 122 ЗК України є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який уповноважений здійснювати передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Із матеріалів справи вбачається, що у лютому 2018 року ОСОБА_1 як фізична особа звернувся до суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням про передачу йому в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

При визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, який не було реалізовано внаслідок відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, що є суб`єктом владних повноважень, у зв`язку з порушенням порядку оформлення права оренди. Наявність існуючого речового права позивача на земельні ділянки за кадастровими номерами :05:000:0989 площею 171, 4828 га, :05:000:0990 площею 99,5524 га, :05:000:0991 площею 60, 9064 га, які розташовані на території Брусилівського району Житомирської області не встановлено. Тобто, між учасниками справи речові, приватноправові відносини не виникли.

З огляду на викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19, 22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 377).

З огляду на вказане колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства та вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями , 255, 259, 268, 367, 368, 374, 377, 381-384, 390,391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2019 року скасувати.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування державної реєстрації договорів та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Повідомити ОСОБА_1 про те, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.10.2019.

Головуючий Судді