Справа № 526/484/19
Провадження № 2/526/349/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Гриня Є.І.

представника відповідача Гадяцького РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області Афанасенкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 про оспорювання та встановлення батьківства,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 про оспорювання та встановлення батьківства.

У позовній заяві позивач вказує, що у 1989 році вона уклала шлюб із ОСОБА_3 Починаючи з 1993 року, їх сімейні стосунки припинилися, після чого вона познайомилася з ОСОБА_2 , з яким спільно проживала, мала спільний побут, взаємні права та обов`язки, у зв`язку з чим у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . 07 жовтня 2003 року вона розлучилася з ОСОБА_3 . У зв`язку з народженням доньки ОСОБА_4 у шлюбі, батьком дитини необхідно було вказувати її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , з чим вона категорично погодитись не могла, а тому тривалий час до Гадяцького РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області не зверталася. 27 вересня 2017 року за її зверненням проведено реєстрацію народження дочки із зазначенням батька дитини її колишнього чоловіка ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а тому виключити його з запису народження, як батька дитини стало неможливим, у зв`язку з чим вона змушена звернутись із даним позовом до суду, оскільки не згодна з вказаним записом, так як ОСОБА_3 не є батьком її дитини.

ОСОБА_2 своє батьківство визнає. Вказані обставини підтверджуються доказами, одними із яких є розрахункова книжка Гадяцької районної музичної школи про сплату за навчання, в якій записано дочку за прізвищем ОСОБА_4 , також є безліч фото, на яких присутня вся родина разом із чоловіком ОСОБА_2 та дочкою.

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження № 3, вчиненого 27 вересня 2017 року Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, запис про ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , а саме запис про батька ОСОБА_2 та зміну її прізвища на ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Гринь Є.І. просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, оскільки являється батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник Гадяцького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на відсутність беззаперечних доказів щодо батьківства ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 , зазначила, що достовірним доказом щодо визначення батьківства, має бути висновок генетичної експертизи.

Окрім того, Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області надано відзив, в якому відповідач зазначає, що на час народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Розірвання зазначеного шлюбу зареєстровано 07.10.2003 Гадяцьким районним відділом ДРАЦС. Тривалий час ОСОБА_1 не зверталась за державною реєстрацією народження її дитини, а зверталась лише за усними консультаціями.

Однак 27.09.2017, за її зверненням, Гадяцьким районним відділом ДРАЦС було проведено державну реєстрацію народження її дитини ОСОБА_4 , відповідно до п. 24 розділу 1 глави III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, як державна реєстрація народження з пропуском строку. Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, так як на час її народження мати перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 1 ст. 138 СК України, просить виключити відомості про батька ОСОБА_3 з актового запису про народження її дитини та зазначити відомості про батька ОСОБА_2 , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження.

Але, згідно ч. 2 ст. 138 СК України, така вимога матері може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про визнання батьківства.

Також, згідно ч. 3 ст. 138 СК України, до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня державної реєстрації народження дитини, тобто з 27.09.2017 року .

Тому строк позовної давності минув ще 27.09.2018, а у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено поважну причину щодо пропуску зазначеного строку.

Неодноразово, а також під час проведення державної реєстрації народження її дитини, ОСОБА_1 було роз`яснено судовий порядок оспорювання батьківства, зокрема й строки позовної давності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з 30 травня 1990 року, що підтверджуються записом у паспорті.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 07 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Гадяцького райуправління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис за № 179.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 45.

Згідно актового запису про народження № 3 від 27 вересня 2017 року документом, який підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження (дублікат) № 179 від 30.04.2003, видане перинатальним центром Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського та медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу № 2 від 11.05.2017, видана комунальним закладом «Гадяцький центр первинної медико-санітарної допомоги», на підставі чого Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 27 вересня 2017 року видане свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , в якому значаться батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .

Окрім того, як значиться в актовому записі про народження, підставою запису відомостей про батька, є актовий запис про шлюб № 1465 від 30.05.1990 по Маріупольському міському відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства батьком та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно ст. 52 КпШС - походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків, ст. 54 КпШС - батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Згідно ст. 53 КпШС - походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них - ст. 54 КпШС.

У відповідності до ст. 55 КпШС - якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини - ст. 163 КпШС.

Заява про реєстрацію народження дитини повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини - ст. 164 КпШС.

Статтею 56 КпШС передбачено, що особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років. Особа, записана батьком дитини за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, не має права оспорювати батьківство, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що вона фактично не є батьком цієї дитини.

Таким чином, норми вищенаведених статей, які мають застосовуватися при вирішенні даних позовних вимог, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказують на те, що уповноваженим органом державної реєстрації актів про народження, а саме Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у відповідності до вимог законодавства, 27 вересня 2017 року проведено державну реєстрацію народження неповнолітньої дитини позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тобто осіб, які на час народження дитини, перебували в шлюбі.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , знав про народження дитини, починаючи з 30 квітня 2003 року, та не був позбавлений можливості заявити про свої права, шляхом визнання батьківства, у той період, коли ОСОБА_3 , який значиться батьком дитини, був живий, як не була позбавлена можливості і мати позивач ОСОБА_1 оспорити батьківство своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів, а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків та справедливості у врегулюванні сімейних відносин.

Суд, враховуючи, що на даний час особа, записана батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_3 є померлим, тому вважає, що одним із доказів батьківства ОСОБА_2 , про що заявлено позовні вимоги позивачем, має бути наявність кровного споріднення, яка встановлюється висновком молекулярно-генетичної експертизи.

Позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 клопотання про призначення та проведення молекулярно-генетичної експертизи не заявлялось, у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату, як пояснила позивач.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 89 ЦПК України - суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем ОСОБА_1 , окрім свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження до матеріалів справи, в якості доказів, додано копію розрахункової книжки Гадяцької районної музичної школи про сплату за навчання (образотворче мистецтво, хореографія) на ім`я ОСОБА_4 , а також світлокопії фотокарток, на яких, як пояснила позивач у судовому засіданні, зображені вона, ОСОБА_2 її син від першого шлюбу та народжена донька ОСОБА_4 .

Окрім того, за клопотанням позивача, у судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , як до народження ОСОБА_4 , так і після того.

Суд, дослідивши дані докази, вважає, що вони є недостатніми для підтвердження батьківства ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , у зв`язку з вищевикладеними обставинами та відсутністю доказів кровного споріднення між ними.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав.

Відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила відповідачами Гадяцький РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області та ОСОБА_2 .

Зі змісту позовних вимог, заявлених позивачем, є визнання ОСОБА_2 батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , який не заперечує та не оспорює даний факт, а навпаки визнає його.

Окрім того, позовні вимоги позивача стосуються виключення з актового запису про народження та внесення відомостей до актового запису про народження дитини.

Даний обов`язок, у разі задоволення позовних вимог позивача, покладається на відповідний орган державної реєстрації таких актів, тобто такий орган, при розгляді справи має бути визначений, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки рішення у справі, в разі задоволення позову, вплине на права та обов`язки такого органу.

Суд, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про оспорювання та встановлення батьківства необхідно відмовити, так як позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами заявлені нею позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження № 3, вчиненого 27 вересня 2017 року Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області запис про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; про внесення відомостей до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме запису про батька ОСОБА_2 та зміну її прізвища на ОСОБА_4 .

Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання ( перебування ): АДРЕСА_2 .

Відповідач Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, , адреса: вул. Полтавська, 13, м. Гадяч Полтавської області.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП невідомий, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2

Головуючий Л . І . Тищенко