Справа № 610/2316/19
Провадження № 2/610/800/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 610/2316/19 (провадження №2/610/800/2019) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних за порушення строків виплати страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх та неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, в якій просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на її користь, а також на користь та в інтересах її дітей: 39 219,89 грн. пені за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 21 454,63 грн. інфляційних збитків у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування; 5 404,32 грн. 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 9 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги; 768,40 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2014 року о 20.40 год. по Савинському шосе в м. Балаклія Харківської області відбулась ДТП за участю водія ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Москвич-2140» р.н. НОМЕР_1 та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП водію ОСОБА_6 було завдано тяжких тілесних ушкоджень, від яких він загинув на місці події. За фактом ДТП за ч.2 ст.286 КК України було відкрито кримінальне провадження № 0000412. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13.08.2015 року застосовано до малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батькам, а саме матері ОСОБА_7 строком на 2 роки.

Отже, внаслідок завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією якого була застрахована за полісом АС № 8708122 у ПрАТ СК «Еталон», позивач має право на відшкодування шкоди у визначеному розмірі.

Вказані факти встановлено рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.01.2019 року.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Москвич 2140» р.н. НОМЕР_1 , була застрахована за полісом АС № 8708122 (діючого на дату ДТП) у ПрАТ СК «Еталон», яке є особою відповідальною за відшкодування шкоди завданої здоров`ю позивача у зв`язку з настанням страхового випадку.

Позивач 29.05.2017 повідомив Відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004, з заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника ОСОБА_8

Дану заяву Відповідач отримав 16.06.2017.

Приписами пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 в редакції чинній на дату пригоди встановлено, що: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)».

Таким чином, останнім днем виплати Позивачу страхового відшкодування є 14.09.2017.

Однак, 08.08.2017 Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування Позивачу посилаючись на те, що ОСОБА_5 не є особою, що правомірно експлуатувала транспортний засіб Москвич 2140, д.р.н. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП, у зв`язку з чим його цивільно-правова відповідальність не є такою, що застрахована страховою компанією "Еталон", і заявлена подія не може бути визнана страховим випадком.

25.07.2018 року Позивач звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою в якій просив стягнути з Відповідача: 9 987,60 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_2 ;

32398,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_3 ; 36'052,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_4 ; 24360,00 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_1 ; 14 616,00 грн. заборгованість зі сплати страхового відшкодування за страховим випадком від 01.06.2014 року пов`язаного з відшкодуванням моральної шкоди; 6400,00 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.01.2019 позов ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей, до ПрАТ "СК"ЕТАЛОН" про відшкодування шкоди задоволено у повному обсязі.

Та лише, 28.03.2019 Відповідач перерахував на реквізити уповноваженого представника Позивача грошові кошти у розмірі 123 815.20 грн., які складалися з: 117 415.20 грн. страхового відшкодування; 6 400.00 грн. судових витрат пов`язаних із надання професійної правничої допомоги.

Як вбачається з вищевикладеного, Відповідач здійснив страхове відшкодування на користь Позивача у повному обсязі та з порушення строків виконання грошового зобов`язання встановлених Законом №1961-IV, у зв`язку із чим позивач вимушена була звернутися до суду із вище зазначеним позовом.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача адвокат Лабик Р.Р. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подав.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.01.2019 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 , а також на користь та в інтересах її неповнолітніх дітей, законним представником яких виступає ОСОБА_1 : 9 987,60 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_2 ; 32 398,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_3 ; 36 052,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_4 ;

24 360,00 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати ОСОБА_1 . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 14 616,00 грн. заборгованість зі сплати страхового відшкодування за страховим випадком від 01.06.2014 року пов`язаного з відшкодуванням моральної шкоди та 6400,00 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. (а.с.11-13)

Постановою Харківського апеляційного суду від 22.07.2019 року рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21.01.2019 року залишено без змін. (а.с.14-18)

В зазначеному рішенні вказано, що, відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 13.08.2015 року, 01.06.2014 року о 20.40 год. по Савинському шосе в м. Балаклія Харківської області відбулась ДТП за участю водія ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Москвич-2140» р.н. НОМЕР_1 та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП водію ОСОБА_6 було завдано тяжких тілесних ушкоджень, від яких він загинув на місці події. Застосовано до малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батькам, а саме матері ОСОБА_7 строком на 2 роки.

26.05.2017 року представником позивача ОСОБА_8 на адресу відповідача було направлено повідомлення про ДТП, в якому зазначено, що внаслідок ДТП загинув ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

29.05.2017 року представником позивача на адресу ПрАТ СК «Еталон» направлено заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 100000 грн. та 14616,00 грн. моральної шкоди.

Листом від 08.08.2017 року відповідач повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_5 не є особою, що правомірно експлуатувала транспортний засіб Москвич 2140 р.н. НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП, у зв`язку з чим його цивільно-правова відповідальність не є такою, що застрахована страховою компанією «Еталон», і заявлена подія не може бути визнана страховим випадком. Враховуючи викладене, повідомив про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_3 року за участю транспортного засобу Москвич 2140 р.н. НОМЕР_1 , забезпеченого полісом АС № 8708122 під керуванням ОСОБА_5

Розпискою від 26.05.2017 року ОСОБА_9 матір загиблого ОСОБА_6 відмовилась від одержання належної частки страхового відшкодування на користь дружини ОСОБА_1

Розпискою від 26.05.2017 року ОСОБА_10 донька ОСОБА_6 відмовилась від одержання частки страхового відшкодування на користь дружини загиблого ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 від 05.06.2014 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із довідки про причину смерті № 139 від 02.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 1980 р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від закритої травми тулубу.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 31.07.1999 року, актовий запис № 43.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25.05.2017 року Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 -син, ОСОБА_4 - син.

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_7 від 05.04.1998 р.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_8 від 22.03.2000 р.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_9 від 10.08.2007 р.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_10 від 11.11.2008 р.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Москвич 2140» р.н. НОМЕР_1 , була застрахована за полісом АС № 8708122 (діючого на дату ДТП) у ПрАТ СК «Еталон», що не заперечувалось та визнано відповідачем, а також зазначено останнім особисто у листі про відмову у виплаті страхового відшкодування. (а.с.11-13)

26.05.2017 року представником позивача ОСОБА_8 на адресу відповідача було направлено повідомлення про ДТП, в якому зазначено, що внаслідок ДТП загинув ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7)

29.05.2017 року представником позивача на адресу ПрАТ СК «Еталон» направлено заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 100000 грн. та 14616,00 грн. моральної шкоди, яку було отримано представником відповідача 16.06.2017 року. (а.с.8-9)

Листом від 08.08.2017 року відповідач повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_5 не є особою, що правомірно експлуатувала транспортний засіб Москвич 2140 р.н. НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП, узв`язку з чим його цивільно-правова відповідальність не є такою, що застрахована страховою компанією «Еталон», і заявлена подія не може бути визнана страховим випадком. Враховуючи викладене, повідомив про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка сталась 01.06.2014 року за участю транспортного засобу Москвич 2140 р.н. НОМЕР_1 , забезпеченого полісом АС № 8708122 під керуванням ОСОБА_5 (а.с.10)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчуком Т.В. від 28.03.2019 року закінчено виконавче провадження у зв`язку із погашенням суми боргу. (а.с.20-21)

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Москвич 2140» р.н. НОМЕР_1 , була застрахована за полісом АС № 8708122 (діючого на дату ДТП) у ПрАТ СК «Еталон», що не заперечувалось та визнано відповідачем, а також зазначено останнім особисто у листі про відмову у виплаті страхового відшкодування.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 4 необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 4 при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи

Відповідно до приписів ст. 36.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Відповідно, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Із наведеного позивачем у тексті позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 18.04.2018 року по 28.03.2019 року розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування становить 39219,89грн., розмір інфляційних витрат за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 15.09.2017 року по 28.03.2019 рік становить 21454,63грн. та три відсотки річних за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 15.09.2017 року по 28.03.2019 рік - 5404,32грн.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 11.04.2019, сума вартості послуг за яким становить 9000 грн. та підтверджено актом виконаних робіт від 18.04.2019 та квитанцією № 1568-4994-5143-0207 від 18.04.2019 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Виходячи з ч. 3 вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно матеріалів справи, акту виконаних робіт, ОСОБА_1 надана правнича допомога адвоката у вигляді консультації, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем; формування правової позиції по веденню справи; формування переліку необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; правовий аналіз наявних доказів, підготовка, написання та надсилання позовної заяви в суд, що в загальному розмірі склало 9000,00 грн., які сплачені ОСОБА_1

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних за порушення строків виплати страхового відшкодування, а також стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 9000 грн.

Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних за порушення строків виплати страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користьОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 :

39 219,89 грн (тридцять дев`ять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень вісімдесят дев`ять копійок) пені за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування;

21 454,63 грн (двадцять одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири гривні шістдесят три копійки) інфляційних втрат у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування;

5 404,32 грн (п`ять тисяч чотириста чотири гривні тридцять дві копійки) 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування;

9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу;

768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська б.33-Б, 2-1 під`їзд, .

Повний текст рішення буде складено 08.10.2019 року.

Суддя В.М. Тімонова