Справа № 463/1639/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/2978/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору застави майнових прав, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2015 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору застави майнових прав.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2015 року належить відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2017 року ОСОБА_1 подавалася апеляційна скарга на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова про відкриття провадження від 20 квітня 2015 року. Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку з несплатою судового збору.

28 серпня 2019 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 20 квітня 2015 року, тобто через чотири роки з моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження знаходиться в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Необхідно вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення по їх справі. Однак навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, враховуючи, що апеляційна скарга подана скаржником після спливу одного року з дня постановлення оскаржуваного судового рішення та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення такого, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2015 рокуслід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя.-

ухвалив:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_1 визнання недійсним договору застави майнових прав - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.