ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6758/19 Справа № 205/3700/18 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 ,третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання договору укладеним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року Дніпровська міська рада звернулися з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання договору укладеним.

В обґрунтування позовних вимог Дніпровська міська рада посилалася на те, що на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2012 року відповідач є замовником на будівлю виробничо-складських нежитлових приміщень (літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію. На виконання цих вимог рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21 липня 2011 року №5/14 затверджено новий Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури м. Дніпропетровська. Позивач вважає, що відповідачем не виконано вимог, визначених вказаним Законом та Порядком, оскільки ОСОБА_1 не звернулася до Департаменту економіки та комунального майна для укладення відповідного договору про пайову участь. Листом від 24 листопада 2017 року за №10/15-717 відповідача було повідомлено про необхідність виконання вимог закону та направлено два примірники договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , для ознайомлення та підписання. Лист повернуто за закінченням терміну зберігання. На підставі викладеного, Дніпровська міська рада просили суд визнати договір між Дніпровською міською радою в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра укладеним на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпра затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 29 липня 2011 року № 5/14.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання договору укладеним.

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада просить рішення суду від 07 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2012 року, яке набрало законної сили, було визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без додаткового прийняття в експлуатацію (т.1 а.с.229).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 21 квітня 2001 року між Колективним (народним) виробничим підприємством «Дніпропетровський комбайновий завод» та ОСОБА_1 було укладено договір дольової участі в будівництві, відповідно до умов якого сторони об`єднали свої зусилля для досягнення спільної господарської мети спільного проектування, будівництва і подальшої експлуатації об`єкта - будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ.Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, загальною площею 45,20 га належить позивачеві на підставі Державного акта на право користування землею, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. В результаті проведеної самовільної реконструкції, перепланування та зміни функціонального призначення з`явилась будівля виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., яка складається з: 1 виробниче приміщення, загальною площею 438,8 кв.м., 2 склад, загальною площею 151,6 кв.м., 3 склад, загальною площею 15,3 кв.м., 4 склад, загальною площею 49,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . Після проведення Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради технічної інвентаризації даний обєкт нерухомого майна відображений у технічному паспорті від 15.06.2012 р. як такий якому було змінено функціональне призначення та який вимагає вирішення питання щодо прийняття його в експлуатацію.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 липня 2011 року №5/14 затверджено «Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська».

За приписами пункту 2.6 Порядку величина пайової участі визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації фінансово-економічним департаментом Дніпровської міської ради (надалі-департамент) звернення замовника (забудовника) про укладання договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість об`єкта, з техніко-економічними показниками, погодженими з постійною комісією міської ради з питань соціально-економічного розвитку, бюджету і фінансів; величина пайової участі визначається у договорі, укладеному між Дніпропетровською міською радою, в особі департаменту, та замовником (забудовником); договір про пайову участь укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації департаментом звернення замовника (забудовника) про його укладання.

З матеріалів справи вбачається згідно договорів купівлі-продажу від 29 жовтня 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., Попова Т.С. продала вказане нерухоме майно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/3 частині кожній (т.1 а.с. 48, 49, 97-100, 103-106).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власниками по 1/3 частині вказаного нерухомого майна з 29 жовтня 2014 року є - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т.1 а.с. 101, 107, 113).

З відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 08 лютого 2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 первинна технічна інвентаризація цілісного майнового комплексу, у т.ч. будівлі літ. Ш-1, була проведена 05.12.2001 року за замовленням КВП «Дніпропетровський комбайновий завод». Вперше окремо будівлю літ. Ш-1 КП «ДМБТІ» ДОР було проінвентаризовано 22 березня 2005 року. Вдруге технічну інвентаризацію будівлю літ. Ш-1 проведено 10 березня 2009 року. Технічною інвентаризацією було встановлено, що будівля літ. Ш-1 загальною площею 655,3 кв.м. підлягає введенню в експлуатацію, узаконенню, з позначкою «зміна цільового призначення» (т.1 а.с.200).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 грудня 2014 року № 153/59 надано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.121).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради, суд першої інстанції послався на те, що позивачу про порушення свого права стало відомо 29 грудня 2014 року під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а до суду з даним позовом він звернувся лише 31 травня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, а також в рішенні зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними у повному обсязі, та такими, що не підлягають задоволенню, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду.

Згідно з ч. 2. ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким встановлено обов`язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно частини 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками. У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь (частина 8 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частиною 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2012 року, яке набрало законної сили, було визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без додаткового прийняття в експлуатацію (т.1 а.с.229).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 21 квітня 2001 року між Колективним (народним) виробничим підприємством «Дніпропетровський комбайновий завод» та ОСОБА_1 було укладено договір дольової участі в будівництві, відповідно до умов якого сторони об`єднали свої зусилля для досягнення спільної господарської мети спільного проектування, будівництва і подальшої експлуатації об`єкта - будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ.Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, загальною площею 45,20 га належить позивачеві на підставі Державного акта на право користування землею, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. В результаті проведеної самовільної реконструкції, перепланування та зміни функціонального призначення з`явилась будівля виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., яка складається з: 1 виробниче приміщення, загальною площею 438,8 кв.м., 2 склад, загальною площею 151,6 кв.м., 3 склад, загальною площею 15,3 кв.м., 4 склад, загальною площею 49,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . Після проведення Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради технічної інвентаризації даний обєкт нерухомого майна відображений у технічному паспорті від 15.06.2012 р. як такий якому було змінено функціональне призначення та який вимагає вирішення питання щодо прийняття його в експлуатацію.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 липня 2011 року №5/14 затверджено «Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська».

За приписами пункту 2.6 Порядку величина пайової участі визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації фінансово-економічним департаментом Дніпровської міської ради (надалі-департамент) звернення замовника (забудовника) про укладання договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість об`єкта, з техніко-економічними показниками, погодженими з постійною комісією міської ради з питань соціально-економічного розвитку, бюджету і фінансів; величина пайової участі визначається у договорі, укладеному між Дніпропетровською міською радою, в особі департаменту, та замовником (забудовником); договір про пайову участь укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації департаментом звернення замовника (забудовника) про його укладання.

Згідно договорів купівлі-продажу від 29 жовтня 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., Попова Т.С. продала вказане нерухоме майно, а саме будівлю виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/3 частині кожній (т.1 а.с. 48, 49, 97-100, 103-106).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власниками по 1/3 частині вказаного нерухомого майна з 29 жовтня 2014 року є - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т.1 а.с. 101, 107, 113).

З відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 08 лютого 2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 первинна технічна інвентаризація цілісного майнового комплексу, у т.ч. будівлі літ. Ш-1, була проведена 05.12.2001 року за замовленням КВП «Дніпропетровський комбайновий завод». Вперше окремо будівлю літ. Ш-1 КП «ДМБТІ» ДОР було проінвентаризовано 22 березня 2005 року. Вдруге технічну інвентаризацію будівлю літ. Ш-1 проведено 10 березня 2009 року. Технічною інвентаризацією було встановлено, що будівля літ. Ш-1 загальною площею 655,3 кв.м. підлягає введенню в експлуатацію, узаконенню, з позначкою «зміна цільового призначення» (т.1 а.с.200).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 грудня 2014 року № 153/59 надано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.121).

Отже, відповідач ОСОБА_1 з 29 жовтня 2014 року та на час звернення Дніпровської міської ради у травні 2018 року до суду з позовними вимогами у даній справі не є власником вищезазначеного об`єкту нерухомого майна.

Як вбачається з позовної заяви, договір про пайову участь, який Дніпровська міська рада просить визнати укладеним з відповідачем - ОСОБА_1 , датою його укладення у договорі запропоновано - 2018 рік, однак відповідач ОСОБА_1 , згідно укладених договорів купівлі-продажу від 29 жовтня 2014 року із вказаної дати, не є власником вищевказаного об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав за для задоволення позовних вимог Дніпровської міської ради щодо визнання укладеним з відповідачем ОСОБА_1 договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста з датою його укладення - 2018 рік, тобто на дату укладення, коди відповідач не є власником нерухомого майна, в тій редакції, на яку посилається позивач в своїй позовній заяві.

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», однак, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначив про відмову у задоволенні позовних вимог позивача з цих підстав, оскільки про застосування строків позовної давності було заявлено відповідачем.

Слід зазначити, недоведеність позовних вимог є самостійною підставою для відмови у їх задоволенні та застосування строків позовної давності можливе лише за умови наявності правових підстав для задоволення позову (п. 11 абз.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі"), на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити частково..

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2019 року у справі за позовомДніпровської міської ради до ОСОБА_1 ,третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання договору укладеним- скасувати.

У задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 ,третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання договору укладеним - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді