Справа № 755/9549/18 Головуючий в суді І інстанції Яровенко Н.О.
Провадження № 22ц-824/8949/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником кватири АДРЕСА_1 та 26 травня 2018 року в його кватирі сталося залиття з кватири АДРЕСА_3 , в якій проживає відповідачка ОСОБА_1 , і 27 травня 2018 року він склав акт про залиття його квартири, який підписаний свідками. У подальшому він запропонував відповідачці здійснити досудове врегулювання спору шляхом виплати збитків в розмірі 52 000,00 грн., на що відповідачка погодилася та 27 травня 2018 року виплатила йому частину зазначеної суми в розмірі 26 000,00 грн. та надала розписку про повне відшкодування шкоди до 04 червня 2018 року.

У подальшому, 29 травня 2018 року він звернувся до ЖЕД-403, представники якого склали акт про залиття та заподіяння йому матеріальної шкоди внаслідок халатного відношення відповідачки до сантехнічного обладнання.

Вказує, що відповідно до звіту Центу експертної оцінки № 39/18 від 13 червня 2018 року, розмір майнової шкоди, заподіяний йому внаслідок залиття квартири становить 54 522,00 грн., однак через те, що його квартира довго не висихала, він змушений був понести додаткові витрати по осушуванню квартири, крім того, діями відповідачки йому була завдана і моральна шкода, яка виразилася в порушенні звичного способу життя, перебування позивача в стані постійного стресу, образами з боку відповідача, втратою роботи та перебування в лікарні, та розмір цієї шкоди він оцінює в 27 000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 28 522, 00 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 3000, 00 грн. моральної шкоди, 8973, 75 грн. втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), і 2466, 80 грн. судових витрат, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається зокрема на те, що суд належним чином не дослідив наявних доказів у справі, не взяв до уваги, що акт про залиття представників ЖЕД-403 і звіт з оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, складені з порушенням вимог закону, тому не можуть вважатися належними доказами, а розмір майнового збитку, зазначений позивачем, є необґрунтованим, оскільки на момент залиття в квартирі позивача не було здійснено ремонту.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту залиття квартири позивача з вини відповідачки, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною дією відповідачки і заподіяною позивачу шкодою, та з урахуванням того, що відповідачка самостійно визнала свою вину у залитті квартири, добровільно виплатила позивачу 26 000, 00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, та виходячи із засад розумності і справедливості, з урахуванням тривалості моральних страждань позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідачки на користь позивача 28 522, 00 грн. майнової шкоди, 8973, 85 грн. збитків внаслідок витрат на придбання будівельних матеріалів для термінового відновлення ремонту у квартирі, та 3000, 00 грн. моральної шкоди.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

З технічного паспорту на цю квартиру вбачається, що вона розташована на 8 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 18,6 кв.м., кухні, площею 6,8 кв.м., ванної кімнати, площею 3,3 кв.м., коридору, площею 4 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,2 кв.м., квартира обладнана балконом, площею 5,9 кв.м, загальна площа кватири - 35,67 кв.м. (а.с.12-13).

В матеріалах справи наявний акт про затоплення кватири, власноручно складений ОСОБА_2 27 травня 2018 року, в якому зазначено, що даний акт складено у зв`язку з тим, що його кватиру АДРЕСА_1 було затоплено 26 травня 2018 року ОСОБА_1 , яка проживає в кватирі АДРЕСА_3 . Внаслідок сильного затоплення, його кватира постраждала, а коштовний ремонт було знешкоджено, було затоплено кухня, ванна, коридор та житлова кімната, пошкоджені стеля, стіни та підлога (а.с.17).

29 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до ЖЕД-403 щодо направлення на його адресу комісії для підтвердження факту залиття його кватири та складання акту для звернення до суду з метою відшкодування шкоди (а.с.18).

30 травня 2018 року комісією працівників ЖЕД-403 у складі: майстра рем.групи ОСОБА_3 , бригадира слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 , майстра т/д № 3 ОСОБА_5 складено акт про залиття кватири АДРЕСА_1 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . На момент візуального обстеження квартири, комісією було виявлено:

-в кухні, площею 6,80 кв.м. на стелі водоемульсійне пофарбування, стіни, шпалери. При візуальному обстеженні на стелі спостерігаються руді плями та місцями відшарування водоемульсійного пофарбування розміром 0,90 кв.м. На стінах видно часткове відшарування шпалер, шпаклівки по штукатурці, розміром приблизно 12.80 кв.м. Спостерігаються розводи по поверхні водоемульсійного покриття укосів вікна. Відшарування ПВХ плиток підлоги розміром приблизно 1 кв.м. Відчувається вологість по всій площі.

-в ванній кімнаті, площею 3,30 кв.м. на стелі водоемульсійне пофарбування, стіни штукатурка. При візуальному обстеженні спостерігається від вологи деформування дверної коробки та дверей. Відшарування штукатурки стін розміром приблизно 1,50 кв.м. Плями на поверхні водоемульсійного покриття стелі розміром приблизно 0,2 кв.м. Відчувається вологість по всій площі.

-комора, площею 1,20 кв.м. спостерігаються сліди від залиття та відшарування шпалер розміром приблизно 1,20 кв.м. Деформування дверної коробки та дверей. Відчувається вологість по всій площі.

-коридор, площею 4,00 кв.м. спостерігаються сліди від залиття на поверхні штукатурки розміром приблизно 6,30 кв.м. На поверхні водоемульсійного покриття спостерігаються руді палями від відшарування розміром приблизно 0,50 кв.м. Відчувається вологість по всій площі.

-житлова кімната, площею 186 кв.м. на стінах та стелі шпалери. При візуальному обстеженні спостерігається часткове відшарування шпалер та штукатурки стелі розміром приблизно 12 кв.м., також відшарування шпалер, штукатурки стін розміром приблизно 17 кв.м. Деформовані двері та дверна коробка. Спостерігається деформування штучного паркету з дубу по всій площі кімнати, розміром приблизно 14 кв.м. Деформування від вологого дверної коробки та дверей. Відчувається вологість по всій площі.

Відповідно до висновків комісії, затікання квартири АДРЕСА_4 сталося через халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканки квартири АДРЕСА_5 (а.с.19).

27 травня 2018 року ОСОБА_1 складена письмова розписка про те, що 26 травня 2018 року по її вині було залито квартиру АДРЕСА_4 та в якості компенсації заподіяної шкоди, вона віддала позивачу частину коштів у розмірі 26 000,00 грн., іншу частину коштів в розмірі 26 000,00 грн. вона зобов`язалася повернути до 04 червня 2018 року (а.с.21).

13 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_6 » складено звіт № 39/18, з якого вбачається, що розмір майнової шкоди, який завдано ОСОБА_2 в результаті залиття його кватири становить 54 522,00 грн. (а.с.23-31).

08 червня 2018 року між ФОП ОСОБА_7 , та ОСОБА_2 укладено договір оренди обладнання № 1345. За п. 1.1 договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне строкове користування (оренду) конденсаційне осушувальне обладнання, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування предмет оренди і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату (а.с.58-60).

Актом надання послуг № 1345 від 12 червня 2018 року визначено найменування робіт, послуг, а саме: послуги оренди осушувача повітря MDH-60 у кількості 1 шт. (період оренди з 09 червня 2018 року по 12 червня 2018 року) та послуги доставки (а.с.62).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру серії 12 АААМ № 601134 від 12 червня 2018 року, ОСОБА_2 здійснив оплату за актом надання послуг № 1345 від 12 червня 2018 року на суму 1 310,00 грн. (а.с.63).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Частиною другою статті 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно із частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, врахувавши, що відповідачка ОСОБА_1 не довела відсутність своєї вини у завданні цієї шкоди, і підтвердила свою вину, власноруч склавши розписку про це і сплативши позивачу частину коштів в рахунок відшкодування шкоди, зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, визначеної на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності.

Крім того, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що залиття його квартири завдало йому моральних страждань внаслідок пошкодження майна, виникла внаслідок залиття квартири сирість та пліснява спричинили незручності та дискомфорт, тому, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки 3000, 00 грн. моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги про недоведеність та необґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 8973, 75 грн. витрат на придбання будівельних матеріалів, які використовувалися для термінового ремонту квартири, задоволенню не підлягають, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме ці матеріали були використані для ремонту у квартирі позивача, а розмір відновлюваного ремонту був врахований у звіті суб`єкта оціночної діяльності.

Однак, посилання апелянта щодо невідповідності акта про залиття квартири вимогам чинного законодавства є непереконливими, оскільки він містить необхідні дані, встановлені Правилами, зокрема: дата та місце складання, члени комісії, що складають акт, місце, де трапилось залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, а також причини залиття, зазначений акт оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими процесуальним законом, і правильність висновків судів відповідачка не спростувала, а сам факт складення акту на четвертий день після події залиття не дає підстави ставити під сумнів зафіксовані у ньому обставини.

Доводи апеляційної скарги про те, що розписку про визнання вини у залитті квартири позивача та передачу коштів ОСОБА_1 склала під психологічним тиском з боку позивача, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними, достатніми і допустимими доказами, крім того посилання апелянта на те, що місцевий суд не взяв до уваги аудіо запис подій, що відбувалися 30 травня 2018 року, і який, на думку апелянта, підтверджує відсутність коштовного ремонту у квартирі позивача на момент залиття, не є належним доказом на спростування розміру майнової шкоди, завданої позивачу, а тому у наслідку не спростовують обґрунтованих висновків суду у цій частині.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість іншої частини оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Позивач ОСОБА_2 судове рішення не оскаржив, тому суд апеляційної інстанції перевіряє рішення лише у межах доводів і вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 367 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, тому рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідачки 8973, 75 грн. витрат позивача на придбання будівельних матеріалів, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, а в іншій частині рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у частині стягнення з відповідачки 8973, 75 грн. витрат, яких позивач зазнав у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: