_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5597/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Встановив:

ОСОБА_1 в серпні місяці 2018 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 части від усіх його доходів щомісяця на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання малолітньої дитини. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала.

Відповідач позов визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Сторони перебували у шлюбних відносинах з травня місяця 2017 року по травень місяць 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_4 , відповідач - ОСОБА_2 визнав себе батьком дитини і в актовий запис про народження ОСОБА_3 внесені відомості про відповідача як батька дитини.

Позивач пояснила, що з травня місяця 2019 року вони з відповідачем спільно не проживають, сімейних відносин не підтримують, дитина проживає з нею - матір`ю. Перші два місяці відповідач надав грошові кошти на утримання дитини в розмірі 2400 грн, надалі ОСОБА_2 почав ухилятися від сплати аліментів, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Відповідач, визнаючи позов, пояснив, що він не ухиляється від утримання дитини, а у зв`язку з виїздом за межі міста затримав сплату аліментів.

Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив , що сторони проживають окремо з травня 2019 року, що після припинення сімейних відносин між батьками дитина проживає з матір`ю.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Судом встановлено, що відповідач працює в ПрАТ «Електропівденьзахідмонтаж», має постійний щомісячний дохід, тому аліменти на утримання дитини стягуються в частці від доходу батька. Суд не отримав доказів наявності у відповідача інших утриманців, тому визначає розмір аліментів - 1/4 частину від заробітку відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,268, ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів батька, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 01.10.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.