Справа № 454/1141/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я., Синевська Г.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, судових витрат- ,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, судових витрат з наступних підстав:

14.08.2018 року о 22:30 год. відповідач ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння керуючи транспортним засобом - автомобілем КІА SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Сокаль по вулиці Героїв УПА, 20, в напрямку с. Поториця Львівської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем позивача ОСОБА_1 марки "TОYOTA "CAMRY" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вказаній дорозі в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень, які обійшлись йому на суму 145 290 гривень 11 копійок, що підтверджується звітом експерта Федорченко В.С. № ФД-000081 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу.

Сокальським районним судом Львівської області було встановлено, що відповідач ОСОБА_4 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім матеріальних збитків, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків позивач відносить нервовий стрес, який він пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час не тільки він знаходився у автомобілі, а й близькі йому люди. Позивач дуже глибоко пережив завдання пошкоджень його транспортному засобу. Для відновлення нормального душевного стану позивачу потрібен був час. До того ж, відмова відповідача на його пропозицію добровільно відшкодувати матеріальні збитки, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів.

Зважаючи на викладене, позивач оцінює завдану йому морального шкоду у розмірі 10 000 гривень.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та просять позов задоволити задоволити , в обґрунтування зіслалися на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов, позовні вимоги не визнає та просить в позові відмовити в зв`язку із безпідставністю.

Відповідно до відзиву відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву вбачається, що відповідач вважає , що відповідальність , щодо відшкодування шкоди завданої автомобілю позивача внаслідок ДТП повинен нести страховик , а саме ТДВ «СК`Б.Ес.Ай»; висновок експерта щодо вартості матеріального збитку проводився через пів року після ДТП , а тому не може братися до уваги судом; жодних доказів спричинення моральної шкоди позивачем не подано.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1167 ЦКУ встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст. 1187 ЦКУ передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 названої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦКУ, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до постанови Верховного суду від 14.02.2018 року у справі № 754/114/15-ц вбачається, що суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки , право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії , цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Відповідно до постанови Сокальського районного суду Львівської області від 10.10.2018 року по справі №454/2554/18 вбачається, що визнано ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови Сокальського районного суду Львівської області від 18.02.2019 року по справі №454/2554/18 вбачається, що визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови судді судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 23.04.2019 року по справі №454/2554/18 вбачається, що постанову Сокальського районного суду Львівської області від 18.02.2019 року по справі №454/2554/18 відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП залишено без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно до Звіту експерта Федорченко В.С. № ФД - 000081 вбачається, що ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 293836.8 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 307037.18 грн.

Відповідно до Ремонтної калькуляції експерта Федорченко В.С. №58 від 25.03.2019 року вбачається, що остаточна вартість ремонту автомобіля становить 307037.18 грн.

Згідно до середньої Ринкової вартості автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 року станом на 21.03.2019 року становить 339989 грн.

Відповідно до доданих копій фотографій експерта Федорченко В.С. до справи вбачається, що вищевказаний автомобіль позивача було пошкоджено в задню праву частину автомобіля.

Відповідно до квитанції про сплату судового збору вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2427 грн. 30 коп.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №55 від 25.09.2018 року вбачається, що позивачем ОСОБА_8 сплачено 5000 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідно до акту виконаних робіт від 20.02.2019 року вбачається, що позивачем ОСОБА_8 сплачено 5000 гривень витрат на правову допомогу і розписано перелік виконаних робіт.

Відповідно до товарних чеків від 22.10.2018 року виданого ФОП ОСОБА_9 вбачається, що оплачено послуги авто евакуатора по маршруту Сокаль- Львів- Сокаль в сумі 5000 гривень.

Відповідно до товарних чеків від 15.08.2018 року виданого ФОП ОСОБА_9 вбачається, що оплачено послуги авто евакуатора по маршруту по м.Сокаль в сумі 800 гривень.

Таким чином, аналізуючи вище зазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та слід стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 :

1)заподіяну матеріальну шкоду внаслідок ДТП в сумі 145290 гривень, що підтверджується звітом експерта Федорченко В.С. № ФД-000081 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу.

2)заподіяну моральну шкоду внаслідок ДТП в сумі 10000 гривень, і при цьому суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, що становить більше одного року , а також, з урахуванням глибини душевних страждань , необхідність певного часу та зусиль для відновлення попереднього стану позивачів , та виходячи із засад розумності , виваженості та справедливості .

3)понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 1552 грн. 90 коп. , що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

4) та витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень. , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №55 від 25.09.2018 року та актом виконаних робіт від 20.02.2019 року.

Зокрема як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.п. 47, 48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягнені витрат на правову допомогу слід враховувати , що особа , яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05.07.2012 року « Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору .

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу . Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справ».

Підстави , межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, регламентовано ст.. 137 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 1 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах » розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи , яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок ДТП в сумі 145290 гривень, заподіяну моральну шкоду внаслідок ДТП в сумі 10000 гривень, понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 1552 грн. 90 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи , апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області .

Головуючий: О. А. Веремчук