Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4756/19
УХВАЛА

іменем України

20 вересня 2019 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коренюк В.П., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема: позивачем не вказано обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 ч.3).

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують такі обставини, як можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, що в контексті статті 199 Сімейного кодексу України, є обов`язковими фактичними обставинами, які зумовлюють обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років та право останніх на звернення до суду з відповідним позовом. Позивач зазначила у позовній заяві, що відповідач має дохід, проте не зазначає місце його роботи та будь - які дані про те, що він може надавати матеріальну допомогу (ст.199 Сімейного кодексу України). А також, з поданого позову не вбачається про надання другим з батьків (матір`ю) матеріальної допомоги на утримання дитини (ст.ст.182, 200 Сімейного кодексу України).

Крім того, позивачем не вказано які саме витрати вона несе на навчання, при тому, що навчається на бюджетній основі та якими доказами такі витрати підтверджуються.

Отже, позивач зобов`язана додати до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також, позивачем не дотримано вимоги ч.5 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, позивачеві необхідно підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, відповідно до ст. 177 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До того ж, відповідно до ст.177 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, "Де Жуффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року. Тому, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк