Справа № 182/1562/19
Провадження № 2/0182/1643/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та визнання факту належності документу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.03.2019 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та визнання факту належності документу, посилаючись на наступні обставини.

Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які , крім нього , мають ще двох дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Його матері на праві приватної власності на підставі договору міни від 26.03.1963 року належить житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати.

ОСОБА_7 розпорядилася спадковим майном склавши заповіт, згідно якого , все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своїм дітям : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 .

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, спадкоємці звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, але після звернення до нотаріуса, ОСОБА_9 змінила свій намір щодо оформлення своєї частини, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_4 , яка спадщину після смерті ОСОБА_9 не прийняла, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася та не зверталася до суду із позовом про продовження строку для прийняття спадщини.

Йому ж постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки в договорі міни від 26.03.1963 року , посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212 помилково зазначено прізвище його матері - «ОСОБА_7 , замість вірного « ОСОБА_7 .

Враховуючи, що спадкоємці першої черги спадщину не прийняли, він є спадкоємцем наступної черги після смерті ОСОБА_9 , тому частина його спадщини, з урахуванням спадкової частини за заповітом після смерті матері, складає Ѕ частину будинку розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .

Просить визнати факт належності договору міни від 26.03.1963 року, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212 його матері - ОСОБА_7 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину будинку розташованого за адресою : АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 20.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання на 13.06.2019 року о 11-00 годині.

У підготовче судове засідання сторони не з?явилися. Позивач, згідно поданої заяви, просить справу розглядати за його відсутності та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 49).

Від відповідачів ОСОБА_2 (а.с. 50) , ОСОБА_3 (а.с. 74), ОСОБА_4 (а.с. 73), ОСОБА_3 (а.с. 74) надійшли заяви, в яких, кожен окремо, просить розглядати справу за його відсутності та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

У судовому засіданні встановлено, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 на праві приватної особистої власності на підставі договору міни, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. 26.03.1963 року, зареєстрованого за № 1-1212 (а.с. 20 ).

При проведенні технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, НМБТІ складений технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 8-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6 (а.с. 14)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_7 (а.с. 15).

ОСОБА_7 розпорядилася спадковим майном та 29.01.1991 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-201, згідно якого , усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати заповіла ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 в рівних долях (а.с. 19).

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, спадкоємці за заповітом звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом (а.с. 58, 58 зворот, 59).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла (а.с. 16).

Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_4 (а.с. 76), ОСОБА_5 , ОСОБА_3 . які спадщину після смерті ОСОБА_9 не прийняли, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Як вбачається з листа нотаріуса Другої Нікопольської нотаріальної контори Дніпропетровської області від 18.06.2019 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56549775 від 18.06.2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) інформації по спадковій справі після смерті ОСОБА_9 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 68, 69, 70).

Судом не встановлено інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_9 , а отже, позивач має право успадкувати ці майнові права як спадкоємець другої черги за законом після її смерті на підставі ст. 1262 ЦК України.

Позивачу у вчиненні нотаріальної дії постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори від 10.10.2018 року відмовлено, у зв`язку з тим, що надані правовстановлюючі документи не дають можливості встановити належність їх спадкодавцю ( у договорі міни посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212 зазначено власника - ОСОБА_7 (а.с. 17).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України « Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті».

Суд погоджується з позицією позивача в тій частині, що у вищевказаних документах різняться записи прізвища його матері , так як згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 13.03.2013 року , прізвище спадкодавця зазначено « ОСОБА_7 », а згідно договору міни, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212 , прізвище спадкодавця, при зазначенні анкетних даних, помилково зазначено - « ОСОБА_7 ». (а.с. 20) .

Окрім невірно вказаного прізвища спадкодавця в договору міни, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212 всі відомості (ім`я, по батькові) в документах співпадають з даними спадкодавця, тому , у суду не виникає сумніву той факт, що ОСОБА_7 дійсно належить договор міни, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г. , зареєстрованого за № 1-1212.

За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, тобто заповіт є одностороннім правочином.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із листа нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори № 1636/01-16 від 18.06.2019 року (а.с. 53) вбачається, що після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа № 307/2013.

В матеріалах спадкової справи зберігається зареєстрована 05.07.2013 року за № 700 заява дочки померлої - ОСОБА_9 про прийняття спадщини (а.с. 58). Також, зареєстровані 05.07.2013 року за № 701 та за № 702 заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с. 58 зворот, 59).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56547522 від 18.06.2019 року від імені спадкодавця посвідчений заповіт 29.01.1991 року , зареєстрований в реєстрі за 1-201 (а.с. 55).

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 відмовлено. (а.с. 66).

Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що померлій ОСОБА_7 дійсно належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , заповіт не відмінено та не скасовано, а , тому, позивач має право на спадкове майно.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220-1223,1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 (місце проживання - АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та визнання факту належності документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_7 договору міни від 26.03.1963 року, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Єременко Ж.Г., зареєстрованого за № 1-1212 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинку розташованого за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева