Справа № 495/2952/18
№ провадження 2/495/743/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/2952/18

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги ,

представника позивача на підставі довіреності Барабаш Н.В.,

представника відповідача на підставі довіреності Табанової Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка», звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, відповідно до ст. ст. 6, 11, 15, 16, 526, 611, 626-631 ЦК України та ст. 175-177 ЦПК України, ст. ст. 66-68 ЖК України просить суд поновити строк позовної давності за період з 01.07.2011 року по 02.04.2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» заборгованість у сумі 8666,80 грн.; судові витрати в сумі 1762 грн. покласти на відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 має у власності та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , і користується житлово-комунальними послугами (послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуга з вивезення твердих побутових відходів), які надає КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка».

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 за період з липня 2011 року по 02.04.2018 року оплату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з вивозу твердих побутових відходів в повному обсязі не робив, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2011 року по 03.04.2015 року у сумі 4202,62 грн та за період з 03.04.2015 року по 03..04.2018 року у сумі 3968,35 грн.

Вказує, що відповідач періодично за період з 01.07.2011 року по 03.04.2015 року здійснював оплату, яка перевищувала нарахування, тим самим визнав свій борг.

Відповідач в повному обсязі не оплачував послуг з водовідведення і каналізації, та станом на 03.04.2018 року утворилась заборгованість у сумі 8666,80 грн.

Разом з тим, позивач зазначив, що КП «ЖКГ смт Сергіївка» зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки, та забезпечує надання боржнику послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивіз твердих побутових відходів, а також послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. Відповідачу було надіслано листа з попередженням про наявність заборгованості і необхідність сплати та було надано достатньо часу на погашення заборгованості, але донині у добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає.

З урахуванням вищевикладеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, мотиви своєї незгоди з позовом виклала у своїх письмових поясненнях від 19.12.2018 року, згідно яких стверджує, що позивач неправомірно вказує на виникнення заборгованості за відповідачем за період з 01.07.2011 року по 02.04.20118 року за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також послуги централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з вивозу твердих побутових відходів.

Так, позивач у своєму позові стверджує, що за період з 01.07.2011 року по 03.04.2015 року утворилась заборгованість у сумі 4202,62 грн та за період з 03.04.2015 року по 03.04.2018 року у сумі 3968,35 грн.

Однак, якщо скласти усі ці суми вийде сума у розмірі 8170,97 грн, яка не відповідає сумі яку позивач хоче стягнути 8666,80 грн.

До того ж незрозуміло, за що саме виникла дана заборгованість, адже спочатку позивач вказує, що за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з вивозу твердих побутових відходів, а потім вказує, що вся сума за послуги водопостачання та каналізації.

Ствердження позивача в позові про те, що відповідач періодично за період з 01.07.2011 року по 03.04.2015 року здійснював оплату, яка перевищувала нарахування, тим самим визнав свій борг, не може братись до уваги, адже доказів, які б свідчили, що відповідач визнав нараховану відповідачем суму за вказаний період часу немає, оскільки оплата здійснювалась за певний місяць певного року і ніде не міститься посилання, що відповідач сплачував нарахований позивачем борг.

Відповідачем звертається увага суду також, що позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про дійсне надання ним послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території.

Більш того, у зв`язку з ненаданням даних послуг, мешканці будинку, в т.ч. і ОСОБА_3 неодноразово зверталась до позивача з проханням надавати дані послуги в належній якості та були складені відповідні акти про вказане.

До того ж відповідач вказує, що позивач безпідставно просить поновити йому строк позовної давності, оскільки плата за житлово-комунальні послуги ( у тому числі плата за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, з централізованого водопостачання та водовідведення, з вивозу твердих побутових відходів) представляє собою періодичні платежі.

Невиконання обов`язку з оплати комунальних послуг не є «продовжуваним порушенням», тож до вимог про стягнення такої заборгованості застосовується трирічний строк позовної давності.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішень виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 155 від 17.06.2011 та № 156 від 17.06.2011 року, визначено виконавцем/виробником/ послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в смт. Сергіївка, та з утримання будинків споруд та прибудинкових територій комунальної форми власності з «01» липня 2011 року - комунальне підприємство «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка».

Рішеннями виконавчого комітету Сергіївської селищної ради №114 від 12.06.2009, № 185 від 27.08.2010 № 36 від 03.02.2011, № 229 від 30.09.2010, № 94 від 26.04.2013 року встановлені та затверджені тарифи для населення на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт. Сергіївка, на послуги з вивозу, складуванню та захороненню твердих побутових відходів, на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем комунальних послуг, що надає КП «ЖКГ смт. Сергіївка», та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості /звіту/, затвердженого КП «ЖКГ смт. Сергіївка», за період з липня 2011 року по квітень 2018 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з вивозу твердих побутових відходів у розмірі 8666,80 грн.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що було доставлено на адресу ОСОБА_2 14.12.2018 року відповідача повідомлено про виникнення заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Разом з тим, відповідач вказує на надання комунальних послуг неналежної якості до будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим мешканцями цього будинку, в т.ч. і відповідачем були надіслані неодноразові заяви начальнику Сергіївського комунального підприємства про перерахунок квартплати за надання послуг по прибиранню прибудинкової території,наданню послуг централізованого водопостачання та водовідведення, були навіть складені акт-претензія з проханням з 01.10.2018 року не надавати наведеному вище будинку послуги по прибиранню території, оскільки мешканці будинку готові взяти на себе вказані функції.

Окрім вищенаведеного, відповідач приєднав докази сплати ним по лічильнику оплату вартості спожитої води.

Позивач же у своєму листі до суду від 17.12.2018 року стверджував про врахування ним у його розрахунку часу, коли послуги не надавалися в повному обсязі та здійснення перерахунків.

Спростовуючи ствердження відповідача, викладені у його письмових поясненнях щодо відсутності доказів надання комунальних послуг КП «ЖКГ смт. Сергіївка», приєднав до матеріалі справи акти виконаних робіт та акти приймання виконаних будівельних робіт.

З положень ч. 1 ст. 9 Закону України про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором , споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідач заявив вимогу про застосування строку позовної давності, оскільки плата за житлово-комунальні послуги ( у тому числі плата за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, з централізованого водопостачання та водовідведення, з вивозу твердих побутових відходів) представляє собою періодичні платежі. Невиконання з оплати комунальних послуг не є «продовжуваним порушенням».

Позивач просив поновити йому строк позовної давності, не обґрунтовуючи жодним чином причин його пропуску.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно із ст. 267 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, з матеріалів справи, а саме з розрахунку /звіту/ по ОСОБА_5 за період з липня 2011 року по квітень 2018 року, вбачається оплата відповідачем послуг / з періодичністю/ аж до березня 2018 року. Вказане також не заперечується і відповідачем, згідно наданих ним доказів він надав квитанції про сплату ним комунальних послуг.

За таких обставин, перебіг строку позовної давності переривався оплатою ОСОБА_4 вартості комунальних послуг, у зв`язку із чим застосування до даних правовідносин строку позовної давності є недоречним, так само як і його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України по справі 20 квітня 2016 року по справі 221/515/15-а.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення тарифів на комунальні послуги відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.

З урахуванням вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, наданих сторонами по справі, в якості обґрунтування їх вимог та заперечень, з врахуванням вимог чинного законодавства, та в розрізі застосування його до фактичних обставин справи та правовідносин, що виникли між сторонами, позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за користування відповідачем комунальних послуг (з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого водопостачання та водовідведення, послуг з вивозу твердих побутових відходів). Посилання відповідачем на заяви та акти-претензії щодо надання неналежної якості до його будинку комунальних послуг не звільняє його від обов`язку щодо сплати споживаних ним комунальних послуг, крім того, час, коли послуги надавались не в повному обсязі враховано при розрахунку позивачем, а актами виконаних робіт підтверджено надання послуг згідно переліченого списку КП «ЖКГ смт. Сергіївка».

За таких обставин, позовні вимоги комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог, з відповідача на корись позивача має бути стягнутий судовий збір, сплачений ним згідно квитанції № 2790 від 03.04.2018 року у розмірі 1762 грн.

Керуючись ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», ст. ст. 509, 526, 256, 257, 267 ЦК України, ст. ст. ч.1 ст.64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265,354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» заборгованість за житлово-комунальні послуги (з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого водопостачання та водовідведення, послуг з вивозу твердих побутових відходів)у сумі 8666,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» судові витрати в сумі 1762 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Комунальне підприємство «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка», адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт.Сергіївка, вул. Лісна, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , 1966 року народження, паспорт № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 27 вересня 2019 року.

Суддя: