01.10.2019 Єдиний унікальний № 371/977/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/977/19

Провадження № 2/371/539/19

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Овчаренко В.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторінцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася до суду з вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що судовим рішенням від 22 липня 2015 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір аліментів визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до повноліття дитини.

На даний час встановленого розміру аліментів не вистачає. Крім того дитині необхідні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських приладів, підручників, тощо. Збільшилися ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, витрати на освіту та виховання, ліки та засоби гігієни, що потребує більших витрат на утримання сина. Забезпечити дитину матеріально з урахуванням розміру стягуваних аліментів не має можливості.

З 01 липня 2016 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , який також потребує матеріального забезпечення. Вона перебуває у відпустці по догляду за сином, тому не працює, власного доходу немає.

Оскільки її майновий стан змінився, розмір витрат на утримання дитини збільшився, просила змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін.

Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

14 серпня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

27 серпня 2019 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 20 серпня 2019 року.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області.

Дитина проживає з матір'ю, кошти на її утримання з батька стягуються в примусовому порядку на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року, яким з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до його повноліття.

Такі обставини підтверджені даними акту обстеження № 02-50/1990 від 10 травня 2019 року, виконавчого листа, виданого 09 вересня 2015 року, постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 жовтня 2015 року.

Допомога матері є недостатньою для утримання сина. Дитині сторін бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності. Їй необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування.

Позивач з 01 липня 2016 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 . Від шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з доглядом за дитиною не працює.

Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 01 липня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 лютого 2019 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Мотиви суду та застосовані норми права

На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За правилами ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно правил ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України та вказані роз'яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір`ю дитини може бути ініційовано питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

З огляду на вказані положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Судом встановлені підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються за судовим рішенням.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, посилаючись на перебування у скрутному матеріальному становищі, недостатність отримуваних коштів в сумі 500 гривень на утримання дитини, збільшення витрат на дитину та розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, факт народження другої дитини.

Позивач надала докази, які підтверджують зміну її матеріального стану.

Суд враховує, що за останні роки в країні погіршилась економічна ситуація, при цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину значно збільшився.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд дійшов висновку, що внесок відповідача на утримання дитини, не є вагомим, визначений у розмірі, що є меншим за мінімальний, який встановлено законом.

Висновки за результатами розгляду

Відповідно до правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Саме ініціатору позову необхідно довести обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров'я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов'язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, мають місце.

Дані обставини вказують на те, що наявні обставини, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, встановлені ст. 192 СК України, оскільки у зв'язку із збільшенням цін на придбання необхідних продуктів харчування та одягу, народженням у позивача іншої дитини, її майновий стан змінився, розмір аліментів, визначений судом в сумі 500 гривень, є недостатнім для утримання дитини.

З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, такий розмір може бути визначений в розмірі, вказаному позивачем.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачем понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 400 гривень.

Вказані витрати підтверджені документально. До справи позивачем додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 30 від 19 липня 2019 року.

Згідно з правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У заяві про розподіл судових витрат від 20 серпня 2019 року позивач вказала, що витрати понесені на правничу допомогу, яка полягала у написанн6і позовної заяви.

Вказані витрати підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 229, 258, 259, 263 - 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття.

Аліменти стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Відкликати виконавчий лист за номером 371/1171/15-ц, виданий Миронівським районним судом Київської області 09 вересня 2015 року на виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 гривень понесених витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Миронівським РС УДМС України в Київській області 02 вересня 2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 , місце перебування: квартира АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце проживання: будинок АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 1 жовтня 2019 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук