Справа №295/1708/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.,

за участю секретаря Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про повернення коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача 2496,91 грн., отриманих за виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 29.03.2017 року №1711 та стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 23.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис за кредитним договором від 08.08.2012 року та розрахунком заборгованості за договором станом на 30.11.2016 рік. Про існування вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо лише після проведення Богунським ВДВС м. Житомира відрахувань із пенсії позивача. 10 грудня 2018 року постановою Житомирського апеляційного суду у справі № 295/3303/18 визнано таким, що не підлягає виконанню та скасовано виконавчий напис № 1711, вчинений 29 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором. У свою чергу, 28 липня 2017 року Богунським ВДВС м. Житомира було відкрито виконавче провадження на підставі вищенаведеного та скасованого виконавчого напису нотаріуса за .№ 1711. 05 вересня 2017 року органом ДВС направлено до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 . Так, протягом вказаного виконавчого провадження, з пенсії ОСОБА_1 було стягнуто 2496,91 грн..

Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на призначенні судові засідання надходили заяви про перенесення розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язанні, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, та виконувати процесуальні дії у встановленні законом або судом строки.

Як наголошує ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Щодо неодноразових заяв відповідача про відкладення розгляду справи, причини неявки в судові засідання судом визнані не поважними.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 грудня 2018 року постановою Житомирського апеляційного суду у справі № 295/3303/18 виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича № 1711, вчинений 29 березня 2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню та скасовано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2012 року в розмірі 2496,91 грн. за період з 08 серпня 2012 року по 30 листопада 2016 року. (а.с.6-7)

У свою чергу, 28 липня 2017 року Богунським ВДВС м. Житомира було відкрито виконавче провадження на підставі вищенаведеного та скасованого виконавчого напису нотаріуса за № 1711. (а.с.9)

Протягом вказаного виконавчого провадження, з пенсії ОСОБА_1 було стягнуто 2496, 91 грн., що підтверджується довідкою Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області від 03 січня 2019 року № 194/7.21-30. (а.с.11)

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

Статтею 1212 ЦК України визначені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Згідно з зазначеною нормою ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути 'майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; і повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За наведених обставин, оскільки стягнення з пенсії ОСОБА_1 проводилися на депозитний рахунок після скасування виконавчого напису №1711 від 29.03.2017 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 15, 16, 42, 43, 76, 81, 141, 210, 211, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про повернення коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса - задовольнити.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2496,91 грн., отриманих за виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 29.03.2017 року №1711.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сила після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: АТ КБ «Приватбанк», адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; Код .

Суддя Н.Ф. Слюсарчук