Ухвала

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 308/14197/15-ц

провадження № 61-48559 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Литвиненко Олена Леонідівна,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2016 року у складі судді Світлик О. М. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у складі колегії суддів:

Собослоя Г. Г., Кожух О. А., Джуги С. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , у якому зазначало, що 14 березня 2013 року між банком та

ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 8 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом

з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості

не реагував, унаслідок чого станом на 31 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11 629 грн 35 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7 995 грн 86 коп., заборгованість за відсотками у розмірі

2 303 грн 52 коп., пеня та комісія у розмірі 300 грн, штраф (процентна складова) у розмірі 500 грн.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з

ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором

від 14 березня 2013 року у розмірі 11 629 грн 35 коп.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору нікчемним та застосування наслідків його недійсності.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 14 березня 2013 року ним

у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» заповнено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг для отримання споживчого кредиту у розмірі 10 тис. грн на власні потреби, у вказаній заяві ним було зазначено лише свої анкетні дані, місце роботи, надано копію паспортних даних, реєстраційного номера платника податків.

Проте у порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів» його не було ознайомлено з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складовими кредитного договору, а вищевказана анкета-заява

не містить істотних умов договору й сама по собі не може складати кредитний договір у цілому. Банком неправомірно в односторонньому порядку

з 01 вересня 2014 року було збільшено відсотки за користування кредитом

з 30 % річних на 34,8 % річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,2 % річних до 86,4 % річних, у той час як він був співробітником ПАТ КБ «ПриватБанк»

з грудня 2013 року по 01 березень 2015 року і отримував заробітну плату саме на свій картковий рахунок, з якого банк стягував кошти на погашення кредиту та відсотків за ним. Збільшення банком в односторонньому порядку фіксованої відсоткової ставки є несправедливим. З 27 березня 2015 року по

19 листопада 2015 року він був за межами території України, а банком автоматично списувались кошти з його рахунку, тобто він не визнавав змінені банком умови кредитного договору. Крім того, він зазначив про недопустимість подвійної юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення у вигляді штрафів (фіксовані, процентні), пені і комісії.

З урахуванням викладеного, уточнених позовних вимог та положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», статей 203, 215, 1056-1 ЦК України ОСОБА_1 просив суд визнати нікчемним укладений 14 березня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір із застосуванням наслідків його недійсності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 31 березня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» та об`єднано в одне провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 09 серпня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14 березня 2013 року, а саме тіло кредиту у розмірі 7 995 грн 86 коп.

У решті позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано нікчемним з часу укладення кредитний договір від 14 березня

2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 із застосуванням наслідків його недійсності шляхом повернення ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» тіла кредиту у розмірі 7 995 грн 86 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не підписані усі обов`язкові складові кредитного договору, крім анкети-заяви, а саме: пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, тарифи банку. Відсутні належні та допустимі докази на підтвердження, які саме Умови та Правила надання банківських послуг розумів позичальник підписуючи заяву-анкету, тому вони не є складовою кредитного договору, посилаючись при цьому на правові висновки Верховного Суду України. Отже, оскільки

ОСОБА_1 своєї згоди на підвищення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки не давав, не приймав нові тарифи і не погоджувався з їх зміною, не отримував виписок по рахунку у зв`язку з перебуванням у відповідний період за межами території України, а стягнення банком самостійно з платіжної картки останнього коштів, на яку йому нараховувалася заробітна плата, не вказує на прийняття ним пропозиції і погодження

з діючими умовами, тому такі дії банку є незаконними. Ураховуючи викладене, кредитний договір від 14 березня 2013 року, укладений між сторонами,

є нікчемним, тому слід застосувати наслідки його нікчемності шляхом реституції та повернення ОСОБА_1 банку тіла кредиту.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»залишено без задоволення. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня

2016 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що укладений

14 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір є нікчемними, оскільки позичальником не підписані усі обов`язкові складові кредитного договору у тому числі: пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, тарифи банку, вони не є складовими договору. Докази на підтвердження того, які саме Умови та Правила надання банківських послуг розумів позичальник підписуючи заяву-анкету відсутні. Крім того, позичальник своєї згоди на підвищення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки не давав, не приймав нові тарифи і

не погоджувався з їх зміною, не отримував виписок по рахунку у зв`язку

з перебуванням у відповідний період за межами території України, а стягнення банком самостійно з платіжної картки останнього коштів, на яку йому нараховувалася заробітна плата, не вказує на прийняття ним пропозиції і погодження з діючими умовами, а, отже, вищевказані дії банку є незаконними.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржувані судові рішення

у частині відмови у задоволенні його позову та задоволенні зустрічного позову скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що останній не був ознайомлений з ними, також не свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. ОСОБА_1 поставив підпис саме у заяві позичальника, яким засвідчив свою згоду з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Крім того, відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на офіційному сайти банку. ОСОБА_1 до банку із заявою про розірвання кредитного договору не звертався, тобто він прийняв нові тарифи банку та погодився з їх зміною. Отже, ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яку слід стягнути з останнього на користь банку.

Доводи особи, яка подала відзив

У січні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, його не було ознайомлено з Умовами та Правилами надання банківських послуг при укладенні спірного кредитного договору, що призвело до приховання від нього істотних умов кредитного договору, банком в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку у сорок разів, чим порушеного його права споживача. Отже, оскільки він не підписав усі обов`язкові документи, які є складовою частиною кредитного договору, крім-анкети-заяви, то цей договір

є неукладеним.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року справу за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року касаційне провадження

у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання споживчого кредитного договору нікчемним та застосування наслідків його недійсності до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 342/180/17-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіза кредитним договором зупинено.

Частиною першою статті 254 ЦПК України визначено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на те, що усунуто обставини, що викликали зупинення провадження у справі, то воно підлягає поновленню.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання споживчого кредитного договору нікчемним та застосування наслідків його недійсності.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк