ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12704/19

Номер провадження 22-ц/816/4814/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

заявник в.о. головного лікаря, член комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер»

заінтересована особа: - ОСОБА_1 ,

прокурор Правдюк Вікторія Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного окремого провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Безверхої Ганни Олександрівни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2019 року в складі судді Костенка В.Г., присяжних Гніденко Т.М., Заїка С.Д., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 19 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року в.о. головного лікаря, член комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» звернувся до суду з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2019 року заяву в.о. головного лікаря, члена комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» задоволено. Вирішено госпіталізувати до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ).

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Безверха Г.О. оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник особи щодо якої вирішується питання примусової госпіталізації, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви. При цьому, адвокат Безверха Г.О. вказала, що в судовому засіданні ОСОБА_1 поводила себе впевнено, адекватно, зовсім не проявляла ніякої агресії, нікому не погрожувала. Виглядала охайно і не становила небезпеки ні для себе, ні для оточуючих. Крім того зазначала, що до психіатричного відділення вона надійшла вперше і раніше у лікарів психіатрів не лікувалась. Вважає, що ОСОБА_1 за своїм станом здоров`я не потребує лікування в умовах стаціонару.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальний заклад Сумської обласної ради «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака», правонаступником якого є Комунальний заклад Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», спростовуючи доводи скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника - адвоката Безверхої Г.О., представника лікувального закладу лікаря - психіатра Алімова О.В., думку прокурора Правдюк В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву в.о. головного лікаря, члена комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», суд першої інстанції виходив з наявності достатніх підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Частинами 1, 2 ст. 342 ЦПК України визначено, що залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Зі змісту заяви в.о. головного лікаря, члена комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» про примусову госпіталізацію особи до психіатричного закладу вбачається, що 15 серпня 2019 року о 12:40 год. ОСОБА_1 госпіталізована до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надійшла вперше за викликом матері у зв`язку з погіршенням психічного стану: злобна, поводиться вкрай агресивно по відношенню до матері та сестри, погрожувалам їм фізичною розправою, постійно повторює матері: «тобі треба око ОСОБА_2 ». Під час госпіталізації погрожувала співробітникам психіатричної бригади «відрізати голови». Вдома повна антисанітарія, електропостачання відключене за несплату, шпалери в квартирі зірвані зі стель (а.с. 1).

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів лікувального закладу від 16 серпня 2019 року № 01-17/10/1609 ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У зв`язку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також те, що пацієнтка вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку (а.с. 2).

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, а саме: особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року останній звернув увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі обєктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Такі ж висновки містяться й в інших рішеннях ЄСПЛ, а саме рішення від 28 жовтня 2003 року у справі Ракевич проти Російської Федерації, рішенні від 27 березня 2008 року у справі Штукатуров проти Російської Федерації.

Як вбачається з висновку комісії лікарів психіатрів від 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. На час огляду у ОСОБА_1 виявлено загострення тяжкого психічного захворювання і лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах.

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 повторно була оглянута комісією лікарів психіатрів і згідно висновку якої ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Незважаючи на постійний прийом антипсихотичної терапії, в тому числі ін`єкційних форм, психічний стан пацієнтки без значної позитивної динаміки. Таким чином, ОСОБА_1 потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 погодилася, що має психічне захворювання і висловила думку, що буде приймати таблетки за межами лікувального закладу, перебуваючи вдома.

Лікар психіатр Алімов О ОСОБА_3 В ОСОБА_3 , підтримуючи заяву про примусову госпіталізацію, пояснив, що спочатку ОСОБА_1 приймала таблетовані препарати, але згодом було виявлено, що остання почала відмовлятися від їх прийому, приховуючи даний факт від лікарів, тому була переведена на терапію ін`єкційної форми. Вважає, що ОСОБА_1 за межами лікувального закладу буде ухилятися від лікування, що приведе до ще більшого загострення хвороби.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 в силу тяжкого психічного розладу потребує лікування в умовах стаціонару, таке лікування обумовлене загостренням хвороби, відношенням останньої до лікування та відповідає її інтересам та інтересам оточуючих.

Отже, рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Безверхої Ганни Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко