ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1342/19 Справа № 178/1431/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Шавула В.С. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 242/ф/3, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 22 000,00 доларів США, строком до 10 жовтня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,9% річних на залишок простроченої заборгованості, виходячи із ставки за п.1.1., збільшеної на один процент (13,9% річних).

В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором, 11 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 242/ф/3/1П, згідно умов якого поручитель зобов`язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій.

При оформленні договору поруки була допущена помилка - датою укладення договору вказано 17.07.20107 року, замість вірного - 11.10.2007 року.

Крім того, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором, між банком та позичальником укладено договір іпотеки № 242/ф/3/1з, без оформлення заставної, за умовами якого банк прийняв в іпотеку нерухоме майно - домоволодіння загальною площею 41,39 кв.м із земельною ділянкою площею 0,0947 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Банк виконав умови кредитного договору, кредит позичальнику надав. Але, позичальник, попри взяті на себе зобов`язання у терміни, визначені умовами договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом своєчасно не повернув, допустив прострочення строків повернення кредиту, тим самим порушив умови укладеного кредитного договору, у зв`язку із чим, станом на 28.09.2017 року його заборгованість перед банком становить 15 617,37 доларів США та 36 263,62 грн.

Позичальником порушено вимоги п.3.3.4. договору застави, яким передбачено обов`язок іпотекодавця на весь період дії договору іпотеки застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від усіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

У зв`язку із порушенням умов вказаного пункту договору у банка виникли підстави вимагати від позичальника сплати штрафу за невиконання вимог договору іпотеки, у розмірі 6 800,00 грн, а також вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, передбачених п.3.2.5.кредитного договору.

Оскільки відповідачі добровільно не бажають виконувати взяті на себе зобов`язання, позивач просив суд: стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 242/ф/3 від 11.10.2007 року в сумі 15 617,37 доларів США та 36 263,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом строкова - 11 092,46 доларів США; заборгованість за кредитом прострочена - 1 761,60 доларів США; заборгованість по процентам за користування (за вересень 2017 року) - 128,54 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за користування - 2 643,77 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 14 484,50 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 21 779,12 грн; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь штраф за нестрахування предмету іпотеки в розмірі 6800,00 грн та судові витрати по справі в сумі 6 788,08 грн пропорційно з відповідачів.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» , м.Київ вул.Єреванська, буд.1, прострочену заборгованість за кредитним договором № 242/ф/3 від 11.10.2007 року станом на 28.09.2017 року у сумі 1 761,60 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 128, 54 доларів США, прострочену заборгованість за користування кредитом у сумі 2 643, 77 долар США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 1 484, 50 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 11 779, 12 грн.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судовий збір у сумі 3 389 грн.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що в разі простроченння кредитором повернення чергової частини кредиту, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, крім того, позичальником не було здійснено страхування предмету іпотеки, що також є підставою для дострокового повернення кредиту, згідно п.3.1.2. Договору іпотеки. Також позивач зазначає, що судом було зроблено необґрунтований висновок щодо припинення договору поруки, безпідставно зменшено розмір пені та відмовлено у стягненні штрафу за нестрахування предмету іпотеки.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») з заявою на отримання кредиту (т.1, а.с.5).

11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 242/ф/3, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22 000,00 доларів США, на строк з 11 жовтня 2007 року по 10 жовтня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,9% річних у валюті кредиту (т.1, а.с.6-8).

16 лютого 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 11.10.2007 року № 242/ф/3, сторони погодили питання щодо рахунку для погашення заборгованості по кредиту (т.1, а.с.9).

06 квітня 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 11.10.2007 року № 242/ф/3, відповідно до якої сторони погодили зміни до п.3.2.2. (т.1, а.с.10).

Позивач умови кредитного договору виконав - кредит надав, про що свідчить меморіальний валютний ордер № ТR.3826.1.18 від 11.10.2007 року (т.1а.с.11,12).

11 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 242/Ф/3/1П, відповідно до умов якого остання зобов`язалась перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань за кредитним договором №242/ф/3 від 11.10.2007 року перед кредитором, в повному обсязі (т.1, а.с.20-21). Як зазначено в позові, при укладенні цього договору в його даті було допущено помилку замість 11.10.2007 року, зазначено 17 липня 2007 року.

11 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 242/ф/3/Із, предметом якого є домоволодіння АДРЕСА_2 (т.1, а.с.22-25).

Позивач умови кредитного договору виконав - кредит надав, але позичальник в порушення умов кредитного договору допустив прострочення повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим, станом на 28.09.2017 року його заборгованість перед банком, згідно розрахунку позивача, не спростованого відповідачами, складає 15 617,37 доларів США та 36 263,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом строкова - 11 092,46 доларів США; заборгованість за кредитом прострочена - 1 761,60 доларів США; заборгованість по процентам за користування (за вересень 2017 року) - 128,54 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за користування - 2 643,77 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 14 484,50 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 21 779,12 грн (а.с.168-171).

Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідачі повідомлялись шляхом направлення поштою вимоги про повернення коштів від 24.06.2016 року (т.1, а.с.173-174).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позичальника не було підстав для дострокового повернення всієї суми кредиту, однак колегія суддів з таким висновком не погоджується, з наступних підстав.

Згідно п. 3.3.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, з 1-ого по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 91,66 доларів США. Разом з тим, всупереч умовам Кредитного договору, позичальник неодноразово допускав прострочення повернення чергової частини кредиту.

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Тобто, у Банка виникли правові підстави вимагати від Позичальника сплати всієї суми заборгованості по кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Крім того, згідно п. 3.3.4 договору іпотеки № 242/ф/3/1з від 11.10.2007 року, іпотекодавець зобов`язаний на період дійсності застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору іпотеки за порушення іпотекодавцем обов`язків щодо страхування предмета іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредитному договору.

Судом встановлено, що позичальником не були виконані умови п.3.3.4 Договору іпотеки, що також надає іпотекодержателю право вимагати дострокового погашення заборгованості.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Зменшуючи розмір пені за несвоєчасну сплату кредиту, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 551 ЦК України про те, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості не вбачається, що розмір пені перевищує розмір тіла кредиту та процентів за його користування. Інших обставин, які мають істотне значення для того, щоб розмір пені міг бути зменшеним судом встановлено також не було.

За таких обставин, судом першої інстанції безпідставно зменшено розмір пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що сума заборгованості за Кредитним договором № 242/ф/3 від 11.10.2007 року підлягає стягненню в повному обсязі.

Вимога ст.526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні)договори та сторін таких договорів.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткової (субсидіарної) відповідальності поручителя.

За змістом ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відмовляючи у стягненні суми заборгованості солідарно з поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_2 припинилася. Однак колегія суддів також не може погодитись з таким висновком районного суду з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанцій), порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, коли кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Умовами договору поруки (п.5.1) сторони погодили, що договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за кредитним договором.

Тобто договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, а наявні в договорі умови його припинення не можуть вважатися строком його дії, оскільки не відповідають змісту ст.ст.251, 252 ЦК України, де визначено, що з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи те, що надісланням 24.06.2016 року банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання встановивши строк виконання вимоги - протягом 30 днів з дня пред`явлення вимоги. (т.1, а.с.174)

Згідно матеріалам справи, ОСОБА_2 отримала вищезазначену вимогу 05.07.2016 року.

В жовтні 2016 року позикодавець звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_1 та його поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Таким чином, банком було дотримано вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, тобто порука ОСОБА_2 за невиконання зобов`язань за кредитним договором № 242/ф/3 не припинилася.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 242/ф/3 від 11.10.2007 року станом на 28.09.2017 року у розмірі 15 617,37 доларів США та 36 263,62 грн.

Пунктом 3.3.4 договіру іпотеки № 242/ф/3/Із від 11 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 , передбачено обов`язок Іпотекодавця на весь період діїї договору іпотеки застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від усіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

09.02.2015 року закінчився строк дії чергового договору страхування № 04-0402-14-00002 від 06.02.2014 року, укладеного між ПАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 .. На новий строк з будь-якою страховою компанією боржник договору страхування іпотечного майна не надав, тобто, згідно п.4.2 Договору іпотеки, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню штраф за нестрахування предмету іпотеки в сумі 6 800,00 грн.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, на користь ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» підлягають стягненню судові витрати з ОСОБА_1 в розмірі 4 549,16 грн, та з ОСОБА_2 - в розмірі 4 413,16 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»- задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2018 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ,(ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (, м.Київ вул.Єреванська, буд.1) заборгованість за кредитним договором № 242/ф/3 від 11.10.2007 року станом на 28.09.2017 року у розмірі 15 617,37 доларів США (п`ятнадцять тисяч шістсот сімнадцять доларів США 37 центів) та 36 263,62 грн. (тридцять шість тисяч двісті шістдесят три гривні 62 копійки), в тому числі: заборгованість по кредиту - 11 092,46 доларів США (одинадцять тисяч дев`яносто два долара США 46 центів); прострочену заборгованість по кредиту - 1 761,60 доларів США (одна тисяча сімсот шістдесят один долар США 60 центів); заборгованість за процентами поточну - 128,54 доларів США (сто двадцять вісім доларії США 54 цента); заборгованість за процентами прострочену - 2 634,77 доларів США (дві тисячі шістсої тридцять чотири долара США 77 центів); пеню за несвоєчасну сплату кредиту - 14 484,50 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 50 копійок); пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 21 779,12 грн. (двадцять одну тисячу сімсот сімдесят дев`ять гривень 12 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (, м.Київ вул.Єреванська, буд.1) штраф за нестрахування предмету іпотеки в розмірі 6 800,00 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судові витрати в розмірі 4 549,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судові витрати в розмірі 4 413,16 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова