_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/263/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

Встановив,

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 11.06.2019 року відкрите провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення. ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, укладеного 02.08.2000 року ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , як матір`ю і сином. Встановлення фактів, що мають юридичне значення заявнику необхідно для оформлення права на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

У якості заінтересованої особи заявник вказав Головне Управління ДФС в Одеській області.

02.08.2019 року до суду від заявника надійшло клопотання про заміну заінтересованої особи на Одеську міську раду.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений, заяв, пояснень від заінтересованої особи до суду не надходило.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - актовий запис про смерть №1668, вчинений 05.02.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області - відкрилась спадщина на нерухоме майно.

02.08.2019 року ОСОБА_2 заповіт на користь синів ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в рівних частках. Спадкоємці за заповітом після смерті матері вчинили всі дії, визначені законом, щодо прийняття спадщини і надали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом. 16.05.2019 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Різой Н.В. письмово роз`яснила спадкоємцю ОСОБА_1 (лист за №78/02-14) про відсутність правових підстав для оформлення і видачі свідоцтва про право на спадщину, тому як в заповіті прізвище спадкоємця вказано як ОСОБА_1 , а в громадянському паспорті як ОСОБА_1 . Окрім того, приватний нотаріус Різой Н.В. зазначає «що з наданих документів не можливо встановити родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем, тому як у заповіті вказано «заповідаю синам ОСОБА_3 і ОСОБА_1 ». В актовому записі про народження ОСОБА_1 , прізвище матері зазначено як ОСОБА_2 , а в заповіті і актовому записі про смерть прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_2 . Посилаючись на розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця і спадкоємця, нотаріус зазначила відсутність правових підстав для оформлення і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і роз`яснила спадкодавцю право звернення до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами встановити факти, що мають юридичне значення.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 надав такі письмові докази: свідоцтво про народження « ОСОБА_1 » (мова оригіналу-російська), де матір`ю вказано ОСОБА_2 , копію громадянського паспорту ОСОБА_1 , копію громадянського паспорту ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть ОСОБА_2 /, довідку про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , яка до смерті проживала разом з сином ОСОБА_1 , листи-відповіді приватного нотаріуса від 16.05.2019 року, заповіт, укладений 02.08.2000 року ОСОБА_2 на синів ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 . Окрім того, в заяві ОСОБА_1 пояснив, що розбіжності в написанні прізвищ виникло при перекладі з російської на українську, коли допускалась помилка в транслітерації при оформленні документів.

Дослідивши надані до заяви письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню з наступних правових підстав:

Ст. 293 ЦПК України встановлює, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до П.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту залежить виникнення права у заявника на спадщину за заповітом. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Верховний Суд роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У даному випадку у зв`язку зі смертю власника майна не є можливим внести виправлення у правовстановлюючі документи.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Аналогічне положення викладене і в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Надані до суду документи безперечно підтверджують належність ОСОБА_1 заповіту, укладеного ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та факт родинних відносин між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як між матір`ю і сином.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,293,315, 319 ЦПК України, суд

Вирішив

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, укладеного 02.08.2000 року ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (посвідченого нотаріусом і зареєстрованого в реєстрі за №3-2319).

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ,як між сином і матір`ю.

Рішення може бути оскаржене в в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.