ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/236/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шимчик Р.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди, повний текст рішення складено 27 червня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 10 лютого 2018 року вона придбала ноутбук ASUS X 542UR (s/n: НОМЕР_1 744407) у магазині побутової техніки «Новація» ФОП ОСОБА_1 , за 13187 гривень 00 копійок.

04 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до магазину «Новація» з проханням визначити причину, по якій не працює ноутбук. Даний ноутбук було прийнято та надано ОСОБА_2 відривний талон до квитанції №Ж-86 магазину «Новація». Під час телефонної розмови їй було повідомлено, що можливо у ноутбук потрапила рідина і він знаходиться в м. Умань Черкаської області.

Довідавшись про вказані обставини, 27 серпня 2018 року, позивач прийшла до магазину «Новація» де їй було показано її ноутбут але вже з пошкодженим монітором, чого не було при його здачі.

Вважає, що при прийнятті товару на гарантійний ремонт відповідачем було порушено норми Порядку гарантійного ремонту, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11 квітня 2002 року та ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, до моменту відправлення товару до авторизованого сервісного центру в м. Київ, її ноутбук знаходився у м. Умань без експертизи, відкривався, а можливо і був пошкоджений.

06.10.2018 року позивач отримала ноутбук у магазині «Новація» та акт відмови у гарантійному обслуговуванні.

ОСОБА_2 звертала увагу, що гарантійний талон не відповідає вимогам нормативних документів ГОСТ 2.601-95 «Експлуатаційні документи», Закону України «Про захист прав споживачів», Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів та в ньому відсутні відмітки про ремонт ноутбука. А також товарний чек вона отримала лише 27 серпня 2018 року при отриманні ноутбука із сервісного центру м. Києва.

Крім того зазначала, що внаслідок порушення її прав протиправною поведінкою відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту та до душевних страждань через неможливість належним чином користуватися придбаним майном. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 5000 гривень.

На підставі викладеного позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу ноутбука ASUS X 542UR (s/n: НОМЕР_1 744407) вартістю 13187 гривень, укладений 10 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , стягнути за даним договором з останньої сплачені грошові кошти в розмірі 13406 гривень 95 копійок.

Стягнути з ФОП ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також судові витрати.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року позовну заяву задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу ноутбука ASUS X 542UR (s/n:HANOCVOOU 744407) вартістю 13187 гривень, укладений 10 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу ноутбука ASUS X 542UR (s/n:HANOCVOOU 744407) від 10 лютого 2018 року у розмірі 13187 гривень.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що оскільки після здачі ОСОБА_2 27 серпня 2018 року ноутбука ASUS X 542UR (s/n: НОМЕР_1 744407) на гарантійне обслуговування він був відправлений на центральний склад «Новація» в м. Умань, де проходить огляд, підготовка і відправка всієї гарантійної техніки по авторизованим сервісним центрам кожного із виробників та попередній зовнішній огляд ноутбука виявив ознаки потрапляння рідини всередину приладу, що було також підтверджено за результатами діагностики в авторизованому сервісному центрі. Тому зі сторони покупця було порушено правила користування товаром, що стосуються умов гарантійної експлуатації та зберігання в зв`язку з чим у гарантійному обслуговуванні було відмовлено правомірно.

Позивач вказуючи, що потрапляння води у ноутбук сталася не з її вини мала звернутися до позивача із заявою про проведення відповідної експертизи з метою встановлення істини, чого ОСОБА_2 зроблено не було, та що в свою чергу може свідчити про те, що потрапляння в пристрій води сталося саме з вини позивача, а не по причині того, що до ноутбука мали доступ особи центрального складу «Новація» в м. Умань, які зробили попередній висновок щодо потрапляння в пристрій води.

Також вважає, що в даному товарі були відсутні істотні недоліки, у разі наявності яких у відповідача перед позивачем виникають зобов`язання по відшкодуванню вартості даного товару.

Апелянт додатково вказує, що вирішуючи спір судом першої інстанції не було взято до уваги тієї обставини, що унаслідок розірвання договору купівлі-продажу ноутбука, на користь позивача з відповідача було стягнуто повну суму вартості ноутбука а також залишено сам ноутбук, оскільки в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції встановлено, що 06 жовтня 2018 року позивач отримала ноутбук в магазині «Новація».

Не погоджуючись зі стягненням на користь позивача моральної шкоди та судових витрат відповідач зазначає, що суд першої інстанції не правомірно визначив як підставу для її стягнення статтю 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка не встановлює для продавців товарів робіт чи послуг такого виду цивільно-правової відповідальності як стягнення моральної шкоди, а тому в цій частині позову також слід відмовити.

Вважає, що судом також неправомірно розподілені судові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовну заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття ноутбука ASUS X 542UR на ремонт, були виявлені його пошкодження, які не зафіксовані при його прийнятті, оскільки не було дотримано вимог Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11 квітня 2002 року, що унеможливлює встановлення порушення правил експлуатації та зберігання ноутбука саме ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами, що 10 лютого 2018 року ОСОБА_2 придбала ноутбук марки ASUS X 542UR (s/n: НОМЕР_2 ) вартістю 13187 гривень у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується копією товарного чека (а.с.13). На вказаний ноутбук виписано гарантійний талон на термін в 12 місяців (а.с. 12).

Відповідно до статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною 3 ст. 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених частиною першою статті 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті.

Виходячи з вказаної норми права, для задоволення таких вимог позивача як розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплаченої за товар суми, доказуванню підлягає такі обставини як істотний недолік товару який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.

Поняття істотного недоліку викладено в пункті 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до академічного тлумачного словника української мови, недолік це відхилення від норми, дефект.

Як вбачається з копії відривного талону до квитанції Ж-86, виданого в магазині «Новація» 04 серпня 2018 року ОСОБА_2 здала свій ноутбук на умовний ремонт, з умовами якого ознайомлена та згідна, що підтверджується її підписом у даному талоні (а.с.8).

З копії відривного талону до квитанції Ж-89, виданого в магазині «Новація» вбачається, що ОСОБА_2 27 серпня 2018 року повторно здала свій ноутбук на умовний ремонт, з умовами якого ознайомлена та згідна, що підтверджується її підписом у даному талоні (а.с.7).

Відповідно до акту №292713/180918 від 18 вересня 2019 року авторизованого сервісного центру ASUS ТОВ «Крок-ТТЦ», за результатами діагностики ноутбуку ASUS X 542UR (s/n: НОМЕР_1 744407) виявлена волога «виріб залитий» та у гарантійному обслуговуванні відмовлено, у зв`язку із порушенням правил виробника, що стосуються умов гарантійної експлуатації та зберігання товару (а.с.11).

З наданих позивачем доказів, не вбачається, що вказаний товар має недолік, а тим більше істотний, оскільки не підтверджують, що товар має відхилення від норми або дефект.

Такі докази підтверджують, що мав місце зовнішній, не передбачений умовами експлуатації, вплив на товар (залиття), внаслідок чого він був пошкоджений, що не підпадає під поняття недолік.

Таким чином підстави, передбачені законом, для розірвання укладеного договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар коштів відсутні.

Відповідно до частини 1,2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Виходячи з зазначеної норми права та обставин справи, було пошкоджено майно позивача, а тому зазначені позивачем обставини підпадають під поняття збитків.

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Про те, що товар був пошкоджений не з вини відповідача останньою не доведено, навпаки обставини які встановлені в судовому засіданні, підтверджують, зворотнє, оскільки пунктами 30,31 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових приладів під час приймання товару на гарантійний ремонт виконавець у присутності споживача перевіряє споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) та гарантійних талонів і встановлює наявність заявленого недоліку. Товару надається номер, під яким він береться на гарантійний облік. Після прийняття товару на гарантійний ремонт виконавець видає споживачеві квитанцію за формою N 7-гарант (додаток 9), в якій зазначаються усі недоліки та термін виконання ремонту.

З квитанції, яка міститься в додатку 9, вбачається, що серед іншого в ній зазначається перелік недоліків, виявлених під час приймання товару.

Однак відповідач, приймаючи від позивача товар, зазначену квитанцію не склала, а після цього виявилось, що ноутбук «залитий», при тому, що позивач звернулась до відповідача зовсім з іншою несправністю, прилад не включався, що вбачається з акту №292713/180918 відмови в гарантійному обслуговуванні.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з норм статей 22, 1166 ЦК України, у справах про відшкодування завданої шкоди, доказуванню підлягають неправомірні дії, наслідки та причинний зв`язок між діями та наслідками.

Складовими наслідків, які підлягають доказування, є такі обставини як знищення чи пошкодження речі і як наслідок після цього така річ підлягає ремонту (відновленню) чи заміні і їх вартість.

Однак жодна з цих обставин позивачем не доведена.

Не підлягає також стягненню завдана моральна шкода.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Статтями 5, 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», передбачено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов`язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію. Потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою.

Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вищезазначені положення закону уваги не звернув, не мотивував свого висновку, чим саме підтверджується наявність дефекту товару, який не відповідає рівню безпеки у розумінні частини 5 зазначеного Закону, не встановив наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою, заподіяною цим дефектом позивачу, та дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Крім того, згідно з вимогами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Укладений між сторонами договір не передбачав відшкодування моральної шкоди у разі продажу товару не належної якості.

Вказані висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №751/2547/16-ц провадження №61-5429св18.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, в зв`язку з чим зазначене рішення підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 7 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір в сумі 4118.1 гривень які підлягають компенсації за рахунок держави.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Не підлягають стягненню з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, оскільки відповідачем не надано доказів вказаних витрат які сторона сплатила або мусить сплатити.

Відповідно до акту Черкаського апеляційного суду від 7 серпня 2019 року при отриманні апеляційної скарги було виявлено відсутність копії квитанції про сплату адвокатських витрат, не робилась і заява про подачу такого доказу після ухвалення рішення та не подавався детальний опис робіт.

Керуючись ст. ст.374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 за квитанцією №27618476-1 від 26 липня 2019 року в сумі 1176 гривень 60 копійок та за квитанцією №27618367-1 від 26 липня 2019 року в сумі 2941 гривна 50 копійок судовий збір компенсувати останній за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 03 жовтня 2019 року.

Судді :

в с т а н о в и в :

п о с т а н о в и в :