233 № 233/2171/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
17 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності одного з подружжя, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаними позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати власністю чоловіка ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , набуту ним в шлюбі з ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_3 22 листопада 1995 року було укладено шлюб. Проте з 1996 року шлюбні відносини між ними були припинені, з того часу сторони мешкають окремо, стосунки не підтримують. В 1997 році відповідач поїхала до м. Москви та з того часу про неї жодних відомостей не має. 20 серпня 1998 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі продажу спірної квартири. 20.04.2007 року на підставі рішення суду від 14.10.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано розірвання шлюбу. Оскільки спірне нерухоме майно було придбано за особисті кошти ОСОБА_1 , вказане житлове приміщення є об`єктом особистої власності чоловіка.
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 17.09.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
20 серпня 1998 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Ковальською-Костенко О.А., реєстр. № 2-2084, копія якого долучена до матеріалів справи. Право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно було зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 10 вересня 1998 року за №216 у книзі 104, про що на договорі здійснено відповідну відмітку, та підтверджується довідкою, наданою КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» за № 503 від 01.07.2019 р.
Рішенням Костянтинівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 1998 року у справі № 2-1303-1998 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 24 жовтня 1998 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. 20 квітня 2007 року відбулась державна реєстрація розірвання вказаного шлюбу, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 117 від 20 квітня 2007 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 19 березня 2019 року, копія якого долучена до матеріалів справи, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № НОМЕР_2 від 04 травня 2019 року, наданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Костянтинівського міського суду Донецької області у справі № 2-1303-1998 від 14 жовтня 1998 року було встановлено, що шлюб фактично було припинено в 1996 році, позивач не бажає відновлювати сімейно-шлюбні відносини з відповідачем, у зв`язку з тим, що відновив сімейно-шлюбні відносини з першою дружиною.

Згідно з ч. 2 ст. 28 КпШС України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови № 6 від 15 червня 1973 р. "Про деякі питання, що виникли в судовій практиці при застосуванні Кодексу про шлюб та сім`ю України" роз`яснив, що майно, нажите кожним з подружжя під час їх роздільного проживання, при фактичному припиненні шлюбу відповідно до правил ч. 2 ст. 28 цього Кодексу може бути визнано судом власністю кожного з них.

Оскільки судом було встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично було припинено в 1996 році та на час винесення рішення суду про розірвання шлюбу позивач не виявляв бажання відновлювати сімейно-шлюбні відносини з відповідачем, суд дійшов висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 нажита ОСОБА_1 під час роздільного проживання з ОСОБА_3 при фактичному припиненні шлюбу. А отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності одного з подружжя необхідно задовольнити, визнавши власністю чоловіка ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , набуту в шлюбі з ОСОБА_3 .

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності одного з подружжя - задовольнити.

Визнати власністю чоловіка ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , набуту в шлюбі з ОСОБА_3 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 768 (семисот шістдесяти восьми) гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя