Провадження 2-о/127/557/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що він постійно проживав разом із своєю бабою на час відкриття спадщини і після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Ухвалою суду від 12.08.2019 вищевказану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження.

В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Однак, від ОСОБА_2 01.10.2019 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Враховуючи думку заявника та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність заінтересованих осіб.

Під час розгляду справи судом встановлено наявність спору про право.

Судом звернуто увагу на те, що згідно з п. 2, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, на стадії прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, із матеріалів заяви не вбачався спір про право.

Однак, в ході розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність спору про право.

Доказів того, що заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом і йому відмовлено у його видачі, суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

На виконання вимог ухвали суду від 12.08.2019 Державним нотаріальним архівом Вінницької області повідомлено, що згідно даних Алфавітної книги обліку спадкових справ Другої вінницької державної нотаріальної за 1993-2003 роки, спадкова справа після смерті померлої ОСОБА_3 даною конторою не заводилась.

Аналіз установлених судом обставин справи та положення ст.ст. 534, 535, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), приймаючи можливість переходу спадщини, зокрема, до держави, дає підстави для висновку, що в даному випадку, виникає спір про право на спадщину.

Крім того, мотивуючи заяву, заявник вказував, що встановлення даного факту необхідно для належного оформлення права на спадщину.

Згідно із ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження буде виявлений спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження через виникнення спору про право, а тому заява підлягає залишенню без розгляду. Водночас, суд роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що на момент звернення із даною заявою до суду, заявником було сплачено судовий збір в сумі 384, 40 гривень, що підтверджується квитанцією № ПН1798922 від 29.07.2019. Даний судовий збір може бути повернутий заявнику за його клопотанням за ухвалою суду на підставі п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 7 цього Закону.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 223, ч. 6 ст. 294, ст.ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Суд роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Судовий збір в сумі 384, 40 гривень може бути повернутий ОСОБА_1 за його клопотанням за ухвалою суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Ухвала суду складена 03.10.2019.

Суддя: