ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 640/4411/18

провадження № 22-ц/818/3547/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Сватенко Н.В.,

сторони справи:

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач ОСОБА_2 ,

особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції по Харківській області Гончаренко Світлани Геннадіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова, постановлену 27 травня 2019 року у складі судді Чередник В.Є. -

установив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, у якій просив визнати незаконним розрахунок його заборгованості по аліментам станом на 01.03.2019, складений Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області (надалі Міжрайонний ВДВС) Гончаренко Світлани Геннадіївни; скасувати вказаний розрахунок заборгованості; зобов`язати Державного виконавця Міжрайонного ВДВС Гончаренко С.Г. скласти розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, з урахуванням коштів які він добровільно сплачував як аліменти ОСОБА_2 шляхом переведення на її банківську картку «ПриватБанку», згідно із квитанціями: квитанція ПриватБанка від 16.03.2018 на суму 1005,03 грн; квитанція ПриватБанка від 31.03.2018 на суму 1507,54 грн; квитанція ПриватБанка від 14.04.2018 на суму 1005,03 грн; квитанція ПриватБанка від 03.07.2018 на суму 1457,78 гри., загальною сумою 4975, 38 грн.

В обґрунтування скарги посилався на те, що на підставі наказу Київського районного суду м. Харкова № 640/4411/18 від 16 квітня 2018 року 02 жовтня 2018 року Державним виконавцем Міжрайонного ВДВС Гончаренко С.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

14.03.2019 у приміщенні Міжрайонного ВДВС заявник отримав від державного виконавця розрахунок заборгованості, відповідно до якого він має заборгованість по аліментам за чотири місяці 2018 року. При складанні зазначеного виконавець не врахував чотири квитанції ПриватБанк про переведення боржником стягувану аліментів на загальну суму 4975 грн 38 коп. Врахувати квитанції державний виконавець відмовився, оскільки на них не зазначене призначення платежу аліменти. 19.03.2019 ОСОБА_1 сплатив суму заборгованості по аліментам, шляхом переведення зі своєї кредитної банківської картки «ПриватБанку» на рахунок виконавчої служби 5000 грн. Боржник повторно звернувся до виконавця з клопотанням про зарахування суми коштів, зазначених у квитанціях від 16.03.2018, 31.03.2018, 14.04.2018 та 03.07.2018, в рахунок сплати аліментів, у задоволенні якого йому було відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 27 травня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у квитанціях від 16.03.2018, 31.03.2018, 14.04.2018 та 03.07.2018 не вказано, що кошти за ними перераховані у якості сплати аліментів, у державного виконавця не було передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання судових рішень підстав ураховувати їх при визначенні розміру заборгованості. На депозитний рахунок Міжрайонного ВДВС указана сума на користь ОСОБА_2 також не надходила. Тобто ОСОБА_1 порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та права дитини на належне утримання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд порушив його право на вчасне ознайомлення з відзивом Міжрайонного ВДВС, не повідомив його завчасно про час та місце судового розгляду. Також судом не було враховано, що відмовляючи в зарахуванні коштів за квитанціями від 16.03.2018, 31.03.2018, 14.04.2018 та 03.07.2018 державний виконавець Міжрайонного ВДВС виходив зі слів представника стягувача, який пояснив, що кошти були перераховані не у зв`язку зі сплатою аліментів. Пояснення боржника враховані не були. Суд також не звернув увагу на описки в постановах державного виконавця.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, п.3 ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, судовим наказом Київського районного суду від 16 квітня 2018 року, у редакції ухвали Київського районного суду від 18 грудня 2018 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 21 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10, 19).

Постановою від 02.10.2018 державним виконавцем Міжрайонного ВДВС Гончаренко С.Г. було відкрито виконавче провадження (надалі ВП) № 57308486 з виконання судового наказу № 640/4411/18 від 12.07.2018, виданого Київським районним судом м. Харкова (а.с. 27).

Відповідно до здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам станом 01.03.2019 року, останній сплачував аліменти за період березня 2018 року по лютий 2019 року включно не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 5925 грн 46 коп. (а.с. 28).

19.03.2019 на підтвердження сплати аліментів у період за березень липень 2018 року ОСОБА_1 надав державному виконавцю дублікати чеків від 16.03.2018 , 31.03.2018, 14.04.2018 та 03.07.2018 про перерахунок на картковий рахунок ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 1005,03 грн, 1507,54 грн, 1005,03 грн та 1457,78 грн, всього у розмірі 4975, 38 грн. та звернувся з клопотанням про зарахування цих виплат як сплачених аліментів (а.с. 72-74).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені скарги на дії державного виконавця щодо неврахування зазначених платежів при розрахунку заборгованості, суд виходив з того, що в чеках, які були пред`явлені боржником ОСОБА_1 , не було вказано, що це сплата аліментів. Зі слів представника стягувача по ВП № 57308486 ОСОБА_4 (адвокат, адвокатське посвідчення № 2332), стягувач ОСОБА_2 отримувала кошти в сумі 4975,38 грн як інші грошові кошти, які до сплати аліментів не мають жодного відношення.

Судова колегія погоджується з зазначеним висновком суду тому, що він зроблений відповідно до встановлених у справі обставин та вимог Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (надалі Закон) та Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (надалі Інструкція).

Так, згідно статті 19 Закону на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

Відповідно до розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником: заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Однак в чеках, які були пред`явлені боржником ОСОБА_1 , не було зазначено призначення платежів - аліменти. За таких обставин, у державного виконавця не було законних підстав враховувати зазначені платежі при розрахунку заборгованості ОСОБА_1

Крмі цього, судова колегія враховує, що в березні 2019 ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти як сплату аліментів на депозитний рахунок Міжрайонного ВДВС у розмірі 5000 грн. Зазначені кошти перераховано стягувачу. Відповідно до постанови державного виконавця Міжрайонного ВДВС від 24.06.2019 ВП № 57308486 закрите (а.с. 149 150). Виконавчий документ повернуто стягувачу, станом на 20.06.2019 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Аліменти виплачуються щомісячно.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду про відмову у задоволені скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Разом з тим, судова колегія враховує, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому ЦПК України порядку.

Зазначене відповідно до п. 3 ч. ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст.450 ЦПК України розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця здійснюється у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто в судовому засіданні 27 травня 2019 року. ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення СМС повідомлення (а.с. 99, 100).

За змістом частин 3, 13 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Оскільки ОСОБА_1 не надавав письмової згоди про повідомлення його про час та місце судового розгляду з використанням засобів мобільного зв`язку, судова колегія вважає обґрунтованими доводи його апеляційної скарги щодо його неналежного повідомлення про час та місце судового розгляду та розгляд справи за його відсутності.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а ухвала суду -скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволені скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 27 травня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції по Харківській області Гончаренко Світлани Геннадіївни відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний