Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 645/3739/16-ц

провадження № 61-3485св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6,

треті особи: служба у справах дітей Немишлянського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року в складі судді Пилипчук Н. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, треті особи: служба у справах дітей Немишлянського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківська міська рада, про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, пропустивши строк для її подачі, який просила поновити, посилаючись на те, що у встановлений строк вона не мала можливості звернутися із апеляційною скаргою, оскільки тривалий час після ухвалення оскаржуваного рішення знаходилася на лікуванні.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року, відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до вимог частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційним судом було встановлено, що представник позивачів та позивачі належним чином повідомлялися про час і місце розгляду вказаної справи, були обізнані про дату та час судового розгляду даної справи, представник позивачів - ОСОБА_7 особисто приймала участь у судових засіданнях, проте своєчасно не скористалися правом на оскарження рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а тому у відповідності до вимог частини другої статті 358 ЦПК України, відсутні передбачені законом підстави для задоволення клопотання заявника про поновлення строку на подання апеляційної скарги поза межами передбаченого законом строку в один рік з дня складання повного тексту рішення суду першої інстанції та відкриття апеляційного провадження.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 рокупредставник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, оскільки рішення суду було отримано представником 27 грудня 2017 року, а апеляційну скаргу подано

17 грудня 2018 року. Крім того, заявник посилалась на те, що ОСОБА_7 була єдиним представником у справі, який володів усією інформацією щодо обставин справи, вона була присутня на усіх судових засіданнях. Проте після проголошення оскаржуваного рішення суду першої інстанції змушена була здійснювати постійний догляд за своєю хворою матір'ю до дня смерті останньої. Після чого сама захворіла та перебувала на лікарняному. Копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції було отримано ОСОБА_9 27 грудня 2017 року, проте він не мав змоги подати апеляційну скаргу, оскільки 31 січня 2018 року звільнився. У зв'язку із чим, вважала, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було пропущено із поважних причин.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У червні 2019 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначили, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд, виходив з того, що представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, подано апеляційну скаргу після спливу одного року з дня ухвалення рішення.

Проте з таким висновком погодитись неможна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із протоколом судового засідання

від 13 грудня 2017 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова

від 13 грудня 2017 року було постановлено за участю сторін, зокрема: представника позивачів - ОСОБА_7; відповідачів: ОСОБА_3,

ОСОБА_10, ОСОБА_5 та їх представника - ОСОБА_11

13 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При цьому у тексті цього рішення не зазначено, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним текстом рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 209 ЦПК України 2004 року у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня

2017 року було направлено судом до реєстру 20 грудня 2017 року.

27 грудня 2017 року копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції було отримано ОСОБА_9, який діяв на підставі довіреності від 13 жовтня

2017 року, якою ОСОБА_7 його уповноважила представляти інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно зобов'язань про надання правової допомоги у обсязі та на умовах передбачених договорами від 04 лютого

2016 року, укладеними між нею та ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Матеріали справи не містять належних доказів отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 копії рішення суду від 13 грудня 2017 року.

17 грудня 2018 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -

ОСОБА_7, звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 13 грудня 2017 року, разом із клопотанням про поновлення строку.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, посилалася на те, що у встановлений строк вона не мала можливості звернутися з апеляційною скаргою, оскільки тривалий час після ухвалення рішення знаходилася на лікуванні.

Отже, апеляційний суд не врахував того, що строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення та того, що у рішенні суду першої інстанції не зазначено дати складення повного тексту, а тому з моменту надіслання повного тексту рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року до ЄДРСР (20 грудня 2017 року) та часу подання апеляційної скарги (17 грудня 2018 року) не сплив один рік, внаслідок чого передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне провадження може бути поновлено у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

При цьому норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи

у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у статті 17 цього Кодексу.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року

№ 11-рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_12 щодо офіційного тлумачення положення пункту 10 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року).

Таким чином відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд неправильно застосував положення частини другої статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права у зв'язку із чим підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7, задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року скасувати, справу передати на розгляд до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А.Ю. Зайцев

Є.В. Коротенко

В. М.Коротун