Провадження № 4-с/344/117/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Косівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківський області, головний державний виконавець Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківський області Брустурняк Юрій Васильович, на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.11.2014 року у справі № 344/10250/14-ц, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.12.2014 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та вирішено стягнути в рівних частках з відповідачів на користь ОСОБА_1 73350 грн. боргу, 4474,80 грн. інфляційних витрат, 1145,46 грн. три проценти річних та по 394,85 грн. судового збору. 20.07.2015 року ОСОБА_1 надіслав до відділу ДВС Косівського РУЮ заяви про відкриття виконавчого провадження, які були отримані 21.07.2015 року, та було відкрито виконавче провадження № 48226302 стосовно ОСОБА_3 та виконавче провадження № 48226001 стосовно ОСОБА_2 , який виконав свої зобов`язання, сплативши грошові кошти стягувачу. ОСОБА_3 не виконала своїх зобов`язань. В ході виконавчих дій було встановлено, що у власності ОСОБА_2 перебуває ряд транспортних засобів, які було оголошено в розшук. 15.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області з листом в якому запропонував: ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження №48226001; звернутись до відповідних органів реєстрації прав власності на транспортні засоби та органи РАЦС для з`ясування того чи придбані дані транспортні засоби в шлюбі з ОСОБА_3 при наявності підстав , звернутись до суду з поданням щодо визначення частки ОСОБА_3 у вищевказаних автомобілях. На протязі 2016-2019 року посадові особи повідомляли стягувача про нібито проведення ряду заходів для реалізації даного листа, однак 27.06.2016 року стягувачу стало відомо, що насправді жодних дій щодо виконання вимог листа реально не проводилось.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Державний виконавець ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду скарги.

Представник Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківський області в судове засідання не з`явився. Надав суду письмові заперечення, згідно яких просив у задоволені скарги відмовити.

Інші зацікавлені особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача,боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби,приватного виконавця,які належним чином повідомлені про дату,час і місце розгляду скарги,не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин по контролю за виконанням судових рішень і вважає за необхідне керуватися розділом 7 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України та Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішення суду.

Судом встановлено, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист №344/10250/2014 про стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 73350 грн., інфляційних витрат в розмірі 4474,80 грн. а три проценти річних в розмірі 1145,46 грн., який перебуває на виконанні у Косівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

24.07.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48226302 з виконання виконавчого листа № 344/10250/2014 виданого 03.06.2015 року Івано-Франківським міським судом про стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 174080 грн. заборгованості за договором позики в розмірі 73350 грн., інфляційних витрат в розмірі 4474,80 грн. а три проценти річних в розмірі 1145,46 грн., боржником за яким є ОСОБА_3

Державним виконавцем того ж дня було зроблено запити в ДПІ щодо наявності доходів та відкритих рахунків на ім`я боржника, а також запит до Пенсійного фонду України щодо отримання боржником пенсії чи інших доходів. З`ясовано, що ні отримувачем пенсії, ні інших доходів боржник не являється, відкритих рахунків в банківських установах України теж немає. Такі запити формувалися в реєстрі неодноразово, проте відповіді завжди були негативними.

Постановою про арешт боржника та заборони його відчуження від 31.07.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , та заборонено відчужувати будь-яке майно, яке належить боржнику.

Також, державним виконавцем здійснювався неодноразово вихід по місцю проживання боржника, проте боржника за зазначеною у виконавчому листі адресою не виявлено, про що складено відповідні акти. Також, з метою встановлення місця проживання/перебування боржника державним виконавцем сформовано та надіслано запит до голови сільської ради с.Черганівка.

Згідно відповіді якого боржник не зареєстрована та не проживає в с. Черганівка.

Також держаний виконавець звертався з запитом до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Коломиї, Коломийського, Городенківського та Снятинського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності ОСОБА_3 16.07.2019 року згідно відповіді ІС ДП «НАІС» за боржником відсутні транспортні засоби.

10.02.2016 року надано відповідь відділу ДРАЦСУ Косівського РУЮ, на запит державного виконавця, про те, що в архіві відсутній актовий запис про розірвання шлюбу ОСОБА_3

08.07.2019 року держаним виконавцем зроблено запит щодо перетину боржником державного кордону України. Згідно відповіді ІС ДП «НАІС» інформації про перетин боржником державного кордону України немає.

24.07.2019 року державний виконавець звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області з поданнями про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа та про оголошення боржника в розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що державний виконавець здійснює всі заходи щодо розшуку боржника та перевірки його майнового стану.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 450-451 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Косівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківський області, головний державний виконавець Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківський області Брустурняк Юрій Васильович, на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова