Провадження № 2/229/742/2019
РІШЕННЯ

іменем України

25 вересня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Пивовара В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківки цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

позивач акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 04 червня 2018 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2018 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений договір № 1936/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку (далі-Договір), відповідно до якого відповідачу ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, для можливості користування рахунком їй видана платіжна карта та встановлено ліміт кредиту в сумі 12700,00 грн. зі сплатою 24 відсотки за користування кредитом на рік.

Позивачем всі зобов`язання за Договором були виконані належним чином, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2018 року складає 23155,10 гривень. Просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та суму судового збору.

Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24.07.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", що знаходиться за адресою: 84302, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41,(), заборгованість за кредитним договором №1936/02-ДК від 10 листопада 2008 року в розмірі 23155 (двадцять три тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп., яка складається з: основного боргу за кредитом - 10870 грн. 99 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками - 6501 грн. 42 коп.; інфляційного збільшення заборгованості - 4871 грн. 22 коп.; трьох процентів річних від суми заборгованості - 911 грн. 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Дружківського міського суду у справі № 229/2270/18, провадження № 2/229/666/2018 від 24.07.2018 року за позовом публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства"Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Проте надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Судом, встановлено, що 10 листопада 2018 року між ВАТ "Державний Ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений договір № 1936/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку (далі-Договір), відповідно до якого відповідачу ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 , для можливості користування рахунком їй видана платіжна карта та встановлено ліміт кредиту в сумі 12700,00 грн. зі сплатою 24 відсотків за користування кредитом на рік. Згідно додаткового договору строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки та в разі випуску картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки (а.с.12-13,14 ).

Згідно п. 2.5 Договору банк щомісячно 25 числа або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим иднем нараховує на середньомісячний залишок по картрахунку проценти в межах процентних ставок, встановлених банком по поточних рахунках. Виплата процентів здійснюється щомісячно шляхом їх зарахування на Картрахунок (а.с.12).

Згідно п. 6.1.2. кредитного договру позичальник зобов`язаний сплачувати банку грошові кошти у вигляді комісійної плати за отримання готівки; у вигляді процентів за перевищення витратного ліміту, процентів за користування кредитом менше двох звітних періодів та/або проценти за користування кредитом більше двох звітних періодів, інших сум платежів, що підлягають сплаті згідно з тарифами та умовами Договору в останній робочий день звітного місяця; в сумі заборгованості за овердрафтом та основною сумою кредиту - при першому ж надходженні коштів на картрахунок; в сумі боргу, що зазначений в щомісячному звіті (виписці); у вигляді комісійної плати за здійснення безготівкових зарахувань на картрахунок. Сплата зазначених коштів відбувається шляхом дебетування Картрахунку на підставі доручення клієнта згідно з п.2.11 Договору. У разі відсутності коштів на Картрахунку та наявності заборгованості за Договором, зазначеної у виписці, погасити заборгованість шляхом поповнення Картрахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п.6.1.7. позичальник також зобов`язався одержувати до 25 числа місяця, наступного за звітним, звіт (виписку) по Картрахунку (а.с.12 зв.б.).

Так, відповідач отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у зв`язку з чим, станом на 16 квітня 2018 року виникла заборгованість за основним боргом - 10 870,99 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 6 501,42 грн., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Однак, в заяві про перегляд заочного рішення, відповідач вказує, що позивач звернувся до суду із даним позовом до суду після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в його задоволенні.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності:загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність, встановлюється тривалістю у три роки(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом прийнято до уваги те, що відповідно до пунктів 7.1. та 12.2. кредитного договору, строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК, договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до дня закриття картрахунку і завершення всіх розрахунків по картрахунку.

Строк дії картки за картрахунком № НОМЕР_3 , яка була видана ОСОБА_1 25 листопада 2012 року - до останнього дня 11.2015 року.

Відтак, банк пред`явив позов до суду 04 червня 2018 року, не порушивши строку позовної давності.

В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Враховуючи, що строк дії картки ОСОБА_1 за картрахунком № 0705 спливає в останній день листопада 2015 року, а в суд позивач звернувся 04 червня 2018 року, він не пропустив строк позовної давності для захисту порушеного права.

Тому, з відповідача підлягають стягненню в примусовому порядку: заборгованість за основним боргом - 10 870,99 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 6 501,42 грн.

Окрім цього, відповідачем ОСОБА_1 прострочено виконання грошового зобов`язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, банком нараховані відповідачу інфляційні втрати за кредитом в сумі 4871,22 грн. та 3% річних в сумі 911,47 грн. (а.с. 5).

Оскільки позичальник ОСОБА_1 порушила строки платежів за зобов`язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 04 червня 2018 року звернувся до суду, тому відповідач ОСОБА_1 повина відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити позивачу інфляційне збільшення заборгованості - 4871,22 грн. та три проценти річних від суми заборгованості - 911,47 грн.

Розрахунок заборгованості наданий позивачем відповідає умовам кредитного договору, нормам чинного законодавства та відповідачем не спростований.

Суд не враховує доводи відповідача про те, що три відсотки річних та інфляційні втрати є пенею, яка не повинна стягуватись, у зв`язку з тим, що відповідач мешкає в зоні проведення активної фази АТО, з огляду на таке.

Так, наслідки прострочення відповідачем грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини відповідача.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що відповідач, який не може виконати грошове зобов`язання на теперішній час, матиме можливість виконати його в майбутньому. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання, не звільняє його від відповідальності.

Таким чином, відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором 1936/02-ДК від 10.11.2008 року на час розгляду справи судом складає 23155,10 гривень.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4,5,10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265,273,279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", що знаходиться за адресою: 84302, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41,(), заборгованість за кредитним договором №1936/02-ДК від 10 листопада 2008 року в розмірі 23155 (двадцять три тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп., яка складається з: основного боргу за кредитом - 10870 грн. 99 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками - 6501 грн. 42 коп.; інфляційного збільшення заборгованості - 4871 грн. 22 коп.; трьох процентів річних від суми заборгованості - 911 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 вересня 2019 року.

Суддя: Т.Л.Панова

Повний текст рішення складено 27 вересня 2019 року.

Суддя: Т.Л. Панова