Справа № 302/1465/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача Готри Т.Ю.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2019 року, постановлену суддею Цімбота В.І.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Заяву обґрунтовувала тим, що 15 серпня 2002 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 і у шлюбі у них народилося двоє дітей : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Останнім часом між нею і ОСОБА_2 відносини погіршилися, вони припинили шлюбні стосунки, і іі чоловік зовсім не цікавиться сім`єю та не бере участі в матеріальному забезпеченні дітей. На даний час діти перебувають на її утриманні, вона піклується про них та утримує матеріально. А тому просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, з дня пред`явлення нею цієї заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Судовим наказом №2-н/302/33/18 від 07.12.2008 року, виданим Міжгірським районним судом Закарпатської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.12.2018 року до їх повноліття.

16 січня 2019 року ОСОБА_2 подав суду заяву про перегляд зазначеного судового наказу за нововиявленими обставинами, яка ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2019 року була залишена без задоволення, а судовий наказ від 07.12.2018 року про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати зазначену ухвалу, а також судовий наказ від 07.12.2018 року, та відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів, посилаючись на те, що згідно п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, про що повідомляється у судовому наказі, а тому при видачі спірного наказу судом не перевірялися на предмет достовірності обставини, а саме : чи в дійсності проживає ОСОБА_1 разом із дітьми, чи перебувають вони на її утриманні та чи ухиляється ОСОБА_2 від свого обов`язку утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, передбаченому главою 3 розділу У цього Кодексу, та з підстав, передбачених ст.423 ЦПК України, зокрема такої підстави як істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із завою, на час розгляду справи. Як на нововиявлену обставину ОСОБА_2 посилався на те, що заявниця ОСОБА_1 у листопаді 2018 року знайшла собі коханця та разом із ним втекла з їхнього будинку, байдуже покинувши напризволяще їхніх дітей. На підтвердження цієї обставини подав суду копію акта-обстеження Негровецької сільської ради від 10.01.2019 року №4, а також копію акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Міжгірської РДА від 28.01.2019 року. Цими документами він стверджував факт не проживання заявниці ОСОБА_1 разом з їхніми дітьми та відсутність її за місцем проживання. Однак суд цим документам в ухвалі не надав жодної оцінки і помилково дійшов висновку про відсутність нововиявлених обставин для перегляду судового наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 просила залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність. Зазначала, що на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 не проживав за адресою АДРЕСА_1 , а перебував за кордоном у Російській Федерації. Сам ОСОБА_2 і у заяві про перегляд судового наказу і в апеляційній скарзі не заперечує проти того, що більший період, протягом року, він перебуває за межами України. Вказувала, що твердження ОСОБА_2 про те, що вона нібито втекла у невідомому напрямку не відповідає дійсності, оскільки і він і всі її рідні знали про те, що вона виїхала до Чеської Республіки на заробітки. Причому виїхала вперше, оскільки втомилася постійно випрошувати від ОСОБА_2 гроші на утримання дітей. Також просила звернути увагу на те, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2019 року, яким шлюб між ними розірвано, та яке набрало законної сили, встановлено, що сторони не живуть разом, спільного господарства не ведуть, неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1 , а тому відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України ці обставини не доказуються при розгляді іншої справи. Зазначала, що на даний час, після приїзду із заробітків 17 січня 2019 року, вона не може проживати у житловому будинку АДРЕСА_1 , який є фактично будинком її батька, так як ОСОБА_2 її до цього будинку не допускає. Їхня донька ОСОБА_4 , 2007 р.н. на даний час проживає разом із нею в іншому будинку, а син ОСОБА_3 , 2004 р.н., через погрози апелянта фізичним насиллям та розправою по відношенню до нього, змушений проживати у будинку АДРЕСА_1 . Вказувала, що на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу їхні неповнолітні діти проживали разом із нею, і підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами немає.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали.

Представник ОСОБА_1 адвокат Керита М.В. апеляційну скаргу не визнала, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, судовим наказом №2-н/302/33/18 від 07.12.2008 року, виданим Міжгірським районним судом Закарпатської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.12.2018 року до їх повноліття.

ОСОБА_2 у заяві від 16.01.2019 року просив переглянути зазначений судовий наказ за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2019 року заява ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами залишена без задоволення, а судовий наказ від 07.12.2018 року про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без змін.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні нововиявлені обставини для перегляду судового наказу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч.3 ст.167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статі 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу У цього Кодексу, зокрема з підстав, передбачених ст.423 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із завою, на час розгляду справи.

ОСОБА_2 у заяві від 16.01.2019 року як на нововиявлену обставину посилався на те, що заявниця ОСОБА_1 у листопаді 2018 року знайшла собі коханця та разом із ним втекла з їхнього будинку, байдуже покинувши напризволяще їхніх дітей. На підтвердження цієї обставини подав суду копію акта-обстеження, складеного 10 січня 2019 року депутатом Негровецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області Сметана О.В. (а.с.27), а також копію акта обстеження умов проживання служби у справах дітей Міжгірської РДА від 28.01.2019 року (а.с.43). Цими документами він стверджував факт не проживання заявниці ОСОБА_1 разом з їхніми дітьми та відсутність її за місцем проживання, на час звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу.

Однак, зазначеними документами, які складені після звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу, та якими лише зафіксовано відсутність ОСОБА_1 за місцем її проживання, не стверджуються істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із завою, на час розгляду справи.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_2 не подав суду доказів на підтвердження нововиявлених обставин, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для перегляду судового наказу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.374 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення, оскільки ухвала судом постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді