Дата документу 26.09.2019 Справа № 332/2685/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 332/2685/19

Провадження № 22-ц/807/2984/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кочеткової І.В. , Гончар М.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» в особі представника адвоката Жейнової Анжели Іванівни на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року про відмову у видачі судового наказу в складі судді Марченко Н.В. в справі за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 2 764, 62 грн., а також судового збору в розмірі 192, 10 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що боржник частково сплачував суму основного боргу, який утворився з липня 2015 року, а саме 13 липня 2016 року сплачено 50, 00 грн., що в силу вимог ч.1 ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності. ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» заяву про видачу судового наказу відправлено до суду 05 липня 2019 року, тобто до спливу позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладені норми процесуального закону, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу, виходив з того, що із заяви ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» та доданих до неї документів вбачається, що підприємством заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за поставлений природний газ, яка утворилась з 01 липня 2015 року по 22 березня 2016 року, що свідчить про пропуск заявником позовної давності. Обґрунтування заявника щодо переривання позовної давності у зв`язку з частковим погашенням заборгованості можуть бути вирішені лише у позовному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 257, ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ч. 5 ЦК України).

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Пунктом 14 розділу ІІІ Правил визначено, що періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 2764, 62 грн. за розрахунковий період з 01 липня 2015 року по 22 березня 2016 року.

Заяву про видачу судового наказу ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» подало до суду 05 липня 2019 року (а.с. 13).

Отже, вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ за розрахунковий період з 01 липня 2015 року по 22 березня 2016 року виходять за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

При цьому вказаний строк має обраховуватись як період часу, що становить три роки до подачі заяви до суду, що вбачається із системного аналізу змісту ст. ст. 256, 257 та 261 ЦК України, тобто починаючи з 05 липня 2016 року.

Крім того, із розрахунку заборгованості, наданого заявником, вбачається, що станом на липень 2015 року існувала заборгованість в розмірі 844, 59 грн., а станом на червень 2015 року 498, 72 грн. Тобто, заборгованість виникла ще до липня 2015 року, що позбавляє суд можливості встановити безспірність вимог та початкову дату виникнення заборгованості.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги про переривання перебігу позовної давності не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.

За вказаних обставин, ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» може звернутися до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ в порядку позовного провадження.

Отже, апеляційний суд не встановив неправильного застосування судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України. Норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року про відмову у видачі судового наказу в цій справі без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року про відмову у видачі судового наказув цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова