Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 501/191/16-ц

провадження № 61-36071св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року у складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я., Плавич Н. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , який в ході розгляду справи уточнило, та остаточно просило в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту від 03жовтня 2008 року № 2008/661/Ф03.14/133звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів з встановленням ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом у межах процедури виконавчого провадження.

Позов мотивовано тим, що 03 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2008/661/Ф03.14/133, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 65 000 дол. США зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та з кінцевим терміном повернення до 02 жовтня 2023 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідач передав у іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що в обумовлені строки позичальник ОСОБА_2 своїх зобов`язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 58 029, 75 дол. США, ПАТ «Укрсоцбанк» просило задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у квартирі АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, проживає дитина відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому звернення стягнення на вказану нерухомість порушить її права.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту № 2008/661/Ф03.14/133 від 03 жовтня 2008 року станом на 18 лютого 2015 року в розмірі 58 029,45 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 50 850,88 дол. США і заборгованості за відсотками у розмірі 7 178,57 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру загальною площею 61,4 кв. м, жилою площею 30,4 кв. м, по АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак З. І. 21 вересня 2005 року за реєстром № 5744, який зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 21 вересня 2005 року за № 845792 і зареєстрований в КП Бюро технічної інвентаризації м. Іллічівська 28 вересня 2005 року в реєстровій книзі НПР 42 за реєстровим № 44 на сторінці № 84 шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною - 965 024 грн на підставі звіту, проведеного суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом - товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ассіст» від 26 травня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позичальник ОСОБА_2 допустив порушення зобов`язань за кредитним договором № 2008/661/Ф03.14/133 від 03 жовтня 2008 року щодо погашення кредиту та відсотків, а тому наявні правові підстави для звернення на предмет іпотеки, який належить на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_1 , шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 на прилюдних торгах, що відповідає пункту 4.6.2. іпотечного договору.

Звертаючи стягнення на предмет, апеляційний суд врахував, що договір іпотеки укладений до народження дитини ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що надані ПАТ «Укрсоцбанк» на підтвердження позовних вимог розрахунки та таблиці не є належним доказом існування кредитної заборгованості позичальника. Апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки звертаючись до суду, банк не визначив ціну предмету іпотеки. Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення позивачем пункту 4.3 іпотечного договору, а саме: відсутність попередження відповідача про порушення позичальником умов кредитного договору. Резолютивна частина оскаржуваного судового рішення не містить посилання на зупинення його виконання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заперечення до суду касаційної інстанції не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано справу № 501/191/16-ц з суду першої інстанції та зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу за позовом ПАТ«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, призначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що 03 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2008/661/Ф03.14/133, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 65 000 дол. США зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та з кінцевим терміном повернення до 02 жовтня 2023 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідач передав у іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 4.4. кредитного договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Пунктами 4.5.1., 4.6.2. договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

З наданого ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 2008/661/Ф03.14/133 від 03 жовтня 2008 року вбачається, що заборгованість з погашення кредиту у позичальника виникла з квітня 2014 року, а за погашення відсотків - з грудня 2014 року.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 , проведеного суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом - товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ассіст» від 26 травня 2017 року, початкова ціна предмета іпотеки станом на 26 травня 2017 року становить 965 024 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі 310/11534/13-ц (провадження № 154цс18).

У справі яка переглядається, судом встановлено, що пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такої зміни.

Ураховуючи те, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснив 10 листопада 2014 року, відповідно до пункту 4.4. кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 календарних днів від цієї дати, тобто 12 лютого 2015 року.

Суд апеляційної інстанції, звертаючи стягнення на предмет іпотеки у рахунок часткового погашення заборгованості, яка складається у тому числі із заборгованості за відсотками у розмірі 7 178,57 дол. США, яка виникла станом на 06 січня 2016 року, не врахував зміну строку виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав у ПАТ «Укрсоцбанк» нараховувати передбачені договором проценти після 12 лютого 2015 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, врахував, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню, проте не зазначив указаного в резолютивній частині оскаржуваного рішення.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме щодо забезпечення справедливого розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді : В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук