Ухвала

17 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 341/1437/17

провадження № 61-48349ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом приватного підприємства «Стівон» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ПП «Стівон» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат.

Рішенням Галицького районного суду від 17 серпня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Стівон» компенсацію інфляційних втрат в розмірі 41 792 грн 89 коп. за прострочення виконання зобов`язання. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року рішення Галицького районного суду від 17 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Стівон» компенсацію інфляційних втрат за період з жовтня 2014 року по лютий 2017 року в розмірі 31 340 грн 77 коп. за прострочення виконання грошового зобов`язання. В решті вимог позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 199 грн 84 коп.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2018 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року в справі за позовом ПП «Стівон» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат відмовлено.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просить здійснити розподіл і стягнення судових витрат, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених ним у зв`язку з розглядом справи, а саме: транспортні витрати, витрати на професійну правничу допомогу, транспортні витрати в апеляційній інстанції, витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції. Також заявник посилається на те, що вказані витрати були пов`язані із зловживанням стороною позивача своїми процесуальними правами.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2018 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року було відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає, тому заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в указаній справі задоволенню не підлягає.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до Верховного Суду із заявою (клопотанням) про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги з підстав, визначених статтею 7 Закону України «Про судовий збір», надавши оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 141, 416 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик