Справа № 159/4348/19
Провадження № 2-о/159/134/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ковельський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 02.08.19 р. звернулась до суду із вказаною вище заявою, зазначивши, що це заява про встановлення факту, що має юридичне значення, хоча, фактично, заявниця просить встановити ряд фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ковеля Волинської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: Республіка Італія, м. Рим, та була зареєстрована до дня смерті по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка - ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ковелі Волинської області. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 25.12.97 р., виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Ковельської міськради Волинської області, останній належить частка у кв. АДРЕСА_2 . 27.07.12 р. її дочка виїхала до Республіки Італії у м. Рим на заробітки. Орієнтовно до двох років вона з дочкою спілкувались у телефонному режимі. Коли зв`язок з дочкою перервався, їх спільна знайома, яка проживає у Республіці Італії, подала статтю у місцеву газету про розшук її дочки, що виявилось безрезультатним. Вона звернулась до Ковельського ВП ГУ НП України у Волинській області із заявою про розшук своєї дочки. 11.02.19 р. з Ковельського ВП вона отримала лист про те, що в ході розшукових заходів за відповіддю Укртюро Інтерполу встановлено, що 06.11.13 р. її дочка була ідентифікована шляхом зняття відбитків пальців у ВП м. Рим Італійської Республіки. О 22 год. 27.02.14 р. її дочку було знайдено мертвою біля залізничного вокзалу «Термінал» у м. Римі Республіки Італія. Документом, що підтверджує факт смерті її дочки є свідоцтво про смерть від 27.12.14 р., видане відділом з реєстру актів про смерть Демографічної служби Риму Італійської Республіки, де, однак, дату народження її дочки вказано як 06.02.66 р. замість правильної - 03.02.76 р.; не зазначено її прізвище по батькові. Таке свідоцтво не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті її дочки, що унеможливлює отримання свідоцтва про смерть її дочки на території України та оформлення нею своїх спадкових прав, а реєстрація смерті в органах ацс в Україні не проводилась. Її усне звернення до заінтересованої особи у справі з приводу реєстрації смерті її дочки, безрезультатне. Просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні доводами заяви, сду додатково пояснила, що її дочка поїхала за кордон, де працювала. Потім зв`язок з дочкою припинився. Спочатку вона у розшук не подавала, а потім з`ясувалось, що її дочку було знайдено мертвою. У документах Інтерполу невірно вказано дату народження дочки та причини смерті не вказано. Зазначила, однак, що встановлення факту, про який вона просить, їй потрібне для зняття її покійної дочки з реєстрації за місцем реєстрації місця проживання та зменшення суми нарахування комунпослуг. Зазначила, що до офіційного дипломатичного представництва Італійської Республіки в Україні вона для вирішення свого питання зверталась, однак, безрезультатно. Просить заяву задовольнити.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, хоча ця особа - належно повідомлена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила. За станом на 27.09.19 р. заперечення проти вимог заявниці до суду не подано.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заява безпідставна та не підлягає до задоволення.

Як слідує з копії свідоцтва про право власності на житло від 25.12.97 р., заявниця, дійсно, спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 має у спільній сумісній власності кв. АДРЕСА_2 .

Із копії паспорта заявниці серії НОМЕР_1 , слідує, що вона є ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Качина Камінь - Каширського району Волинської області, проживає у кв. АДРЕСА_2 з 27.01.98 р..

Із копії паспорта на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , слідує, що вона є ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Ковеля Волинської області, проживає у АДРЕСА_1 з 15.03.05 р..

Згідно з копією довідки № 56/2/36 - 18 від 04.10.18 р., виданої Ковельським ВП ГУ НП України у Волинській області, дочка заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.08.18 р. по дату видання довідки перебувала у розшуку як безвісно зникла і місцезнаходження її встановлено не було (ОРС № 56/2/36 - 18).

Згідно з копією листа Ковельського ВП ГУ НП України у Волинській області № 56/2/36 - 18 від 11.01.19 р., адресованого заявниці, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 17.08.18 р. перебувала у розшуку як безвісно зникла, за даними Укрбюро Інтерполу 06.11.13 р. була ідентифікована шляхом зняття відбитків пальців у ВП м. Рим Італійської Республіки. О 22 год. 27.02.14 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знайдено мертвою біля залізничного вокзалу «Термінал» у м. Римі Республіки Італія.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 17.02.76 р. міськвідділом ЗАГСу м. Ковеля Волинської області, слідує, що її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії витягу з реєстру актів про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану Демографічної служби Риму Республіки Італії від 02.05.19 р., що засвідчений у перекладі з італійської мови на українську перекладачем Бюро перекладів МПП «Ласка» ОСОБА_4 , у відділу є запис акту за 2015 р. № 06 179, частина 2, серія В03 про смерть ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в Україні (СРСР); проживала у Муніципалітеті Ігноразі; померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Римі.

Відповідно до постанови Пл. ВС України N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,

тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих

чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх

встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити

загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має

юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на

докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за

певних обставин.

Заявниця ж зазначила, що до заінтересованої особи у справі вона зверталась усно та отримала лише консультативну пораду подальших дій.

Наданий заявницею 27.09.19 р. суду лист заінтересованої особи у справі № 2 361/02 - 7.06 - 96 від 25.09.19 р., також не є відмовою органу реєстрації актів цивільного стану у реєстрації події смерті дочки заявниці, форма якої встановлена законодавчо, а носить роз`яснювальний характер.

Крім того заявницею подано на розгляд суду копії документів, у яких дата смерті ОСОБА_2 різниться - 27 лютого 2014 р. остання, за листом Ковельського ВП, що поликається на відомості Українського бюро Інтерполу, вже була виявлена мертвою, та 27 грудня 2014 р., як про це зазначено у Витягові з реєстру актів про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану Демографічної служби Риму Республіки Італії від 02.05.19 р. прямо як дата смерті.

Суд також враховує, що з наданого заяницею Витягу з реєстру актів про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану Демографічної служби Риму Республіки Італії від 02.05.19 р., також вбачається, що він стосується особи, яка має те ж ім`я, прізвище, що і дочка заявниці, однак, дата народження - інша.

Тому суд вважає, що заявниця просить встановити факт, що її дочка померла саме 27.12.14 р. без належного до того обгрунтування.

Як слідує з п. 1 розд. I «Загальні положення» Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі - Правила), затверджених Наказом МЮ України від 18.10.2 000 р. N 52/5, що зареєстровано в МЮ України 18.10.2 000 р. за N 719/4 940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою факту, серед іншого, смерті фізичної особи.

Відповідно до п. 1 розд. 5 «Державна реєстрація смерті» Правил, підставою для державної реєстрації смерті є, серед іншого, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті (додаток 20 «Відмова у проведенні державної реєстрації смерті»), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Такої відмови заявниця суду не надала.

Крім того, суд враховує, що факт смерті особи як громадянки України, як зазначає заявниця, - саме її дочки, хоч і з певними розбіжностями у датах, неповноті зазначення повного власного імені, зареєстровано уповноваженим органом ацс у м. Римі Республіки Італії.

Встановлення ж факту, про який просить заявниця, передбачено для випадків відсутності реєстрації факту смерті особи взагалі.

За змістом п. 7 розд. II «Загальні норми державної реєстрації актів цивільного стану» Правил, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тому суд вважає, що заявницею не вичерпано всі можливості отримання бажаного документа.

Крім того суд зазначає, що вимога заявниці про встановлення того факту, що її дочка - ОСОБА_2 - до дня своєї смерті була зареєстрована за тією ж адресою, що і заявниця, на вимогах закону не ґрунтується, так як така обставина стверджується даними У ДМС України, які заявниця має можливість отримати у встановленому законом порядку; даними паспорта ОСОБА_2 , та будинкової книги, за якою її дочка значиться зареєстрованою за тією ж адресою, що і заявниця, по даний час.

А тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213 - 218, 88, 293 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і. н. НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 ;

заінтересована особа - Ковельський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Кармелюка, 4.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду виготовлено 04.10.19 р..