ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

04 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 4819/52/19

провадження № 22вк/819/1/19

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В.,

секретар судового засідання: Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє Шевченко Антон Сергійович, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» у складі третейського судді Вічної І.М. від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якого діє Шевченко Антон Сергійович , звернувся до апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 22 липня 2019 року його позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково та стягнуто із неї на його користь грошові кошти в сумі 12 763 євро, з яких 4540 євро - сума неповернутої позики, 5223 євро - нараховані відсотки, 3000 євро - штрафи за порушення договору позики, а також витрати, пов`язані із вирішенням спору в сумі 63 806 грн , з яких 3806грн - третейського збору та 60 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Просив видати виконавчі листи на примусове виконання зазначеного рішення на підставі статей 483-487 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко А.С. заявлену вимогу підтримав, вважає, що передбачені законом підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відсутні.

ОСОБА_3 , будучи неодноразово повідомленою в установленому нормами процесуального права порядку про дату, час і місце розгляду справи, направлені їй за зареєстрованим місцем проживання судові повістки не отримувала, в судові засідання не з`явилася.

Із матеріалів справи вбачається, що договір позики, який був предметом розгляду у третейському суді, сторони, які є громадянами України, уклали 22 жовтня 2018 року в Іспанії. Адвокат Шевченко А.С. пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тимчасово проживають у зазначеній країні в зв`язку із працевлаштуванням, місце проживання та роботи ОСОБА_3 за межами України -невідоме.

Відповідно до частини першої статті 485 ЦПК України заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Питання щодо порядку вручення судових повісток врегульовано статтею 130 ЦПК України, відповідно до положень якої, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (частини 3, 4, 10 статті 130 ЦПК України).

Згідно із положеннями статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому, серед іншого, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи ( частини 7, 8, 11 статті 128 ЦПК України).

Розгляд справи призначався судом апеляційної інстанції на 06 вересня, 20 вересня та 04 жовтня 2019 року.

Про дату, час та місце судових засідань Шевченко Г.С. повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою місця її проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку (інша адреса в договорі позики нею не зазначалася та суду не повідомлялася), а також у зв`язку з отриманням поштового повідомлення з відміткою про відсутність адресата за адресою місця проживання, що зареєстрована в установленому законом порядку- через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, які були розміщені не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання (а.с.23, 24, 37).

Отже, ОСОБА_3 належним чином повідомлена про дати, час та місце розгляду справи, тому її неявка відповідно до частини першої статті 485 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви та третейської справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка А.С., апеляційний суд зробив висновок про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Із надісланих третейським судом матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, який містить третейське застереження, відповідно до якого будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Максимум» згідно з регламентом цього суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди, одноособово третейським суддею.

У червні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якого діяв Шевченко А.С. , звернувся до визначеного третейською угодою третейського суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 за договором позики боргу у розмірі 20 016 євро, з яких 4540 євро - сума позики, 5973 євро - нараховані відсотки, 9503 євро - штрафи за порушення умов договору. Витрати, пов`язані з вирішенням спору, що складаються із третейського збору в сумі 5969,41 грн та витрат на правову допомогу в сумі 119 375,42 грн, просив покласти на відповідача.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 22 липня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 12 763 євро, з яких 4540 євро - сума неповернутої позики, 5223 євро - нараховані відсотки, 3000 євро - штрафи за порушення договору позики, а також витрати, пов`язані із вирішенням спору в сумі 63 806 грн , з яких 3806 грн - третейського збору та 60 000 грн - відшкодування витрат на правову допомогу.

Питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду врегульоване главою 4 «Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів» розділу ІХ «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів» ЦПК України (статті 483-487).

Відповідно до положень частини 3 статті 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Наведена норма процесуального права містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а саме:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містить стаття 56 Закону України «Про третейські суди».

Із матеріалів справи, в тому числі третейської, вбачається, що на день ухвалення рішення за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа рішення третейського суду судом не скасовано і жодна із сторін третейського розгляду не звернулася до суду із заявою про скасування цього рішення та не надала доказів про визнання третейської угоди недійсною.

Не зверталися сторони третейського розгляду в установлені законом порядку і строки до суду із заявою про скасування рішення третейського суду до постановлення ухвали по суті поданої заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання цього рішення третейського суду, як це передбачено частиною 5 статті 485 ЦПК України.

Справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до статті 6 Закону України «Про третейські суди», а спір, що виник між сторонами із договору позики, переданий на розгляд третейського суду за наявності третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Підстави вважати, що рішення прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, чи що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, відсутні.

Рішення третейського суду містить передбачені законом способи захисту прав та охоронюваних інтересів і прийнято складом третейського суду, який сформовано відповідно до вимог статей 16-19 Закону України «Про третейські суди» у порядку, погодженому сторонами.

При цьому, висновок апеляційного суду про те, що рішення третейського суду містить передбачені законом способи захисту прав та охоронюваних інтересів зроблений із врахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), відповідно до яких як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Строк для звернення за видачею виконавчого листа заявником дотримано.

Отже, апеляційним судом при розгляді справи не встановлено визначених статтею 486 ЦПК України та статтею 56 Закону України «Про третейські суди» підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та її задоволення.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь заявника підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні заяви про видачу виконавчого листа у розмірі 384,20 грн (а.с. 1).

Керуючись статтями 483, 485, 486, 487 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє Шевченко Антон Сергійович , про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» у складі третейського судді Вічної І.М. від 22 липня 2019 року у справі № 01-2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 12 763 (двадцять тисяч сімсот шістдесят три) євро, з яких 4540 євро - сума неповернутої позики, 5223 євро - нараховані відсотки, 3000 євро - штрафи за порушення договору позики.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані із вирішенням спору в сумі 63806 грн (шістдесят три тисячі вісімсот шість гривень), з яких 3806 грн - третейського збору, 60 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу».

Стягнути з ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В. Пузанова

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова