Справа № 161/9878/19
Провадження № 4-с/161/59/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової В.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Павлович В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Павлович В.В. про стягнення виконавчого збору від 27.05.2019р. у виконавчому провадження №592052200, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 12 червня 2019 року звернувся в суд із скаргою про визнання неправомірною постанови державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Павлович В.В. про стягнення виконавчого збору від 27.05.2019р. у виконавчому провадження №592052200.

13 червня 2019 року на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду вказана скарга прийнята до провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Павлович В.В. заявила клопотання про закриття провадження у справі, у звязку із тим, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав клопотання про закриття провадження.

Заявник щодо клопотання державного виконавця заперечив.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник просить суд: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про стягнення виконавчого у виконавчому провадженні №592052200 від 27.05.2019 року.

Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Відповідно до положень ст.ст. 447-448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 906/515/17 (провадження № 12-246гс16) та від 16 січня 2019 року у справі № 910/22695/13 (провадження № 12-277гс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, приймаючи до уваги те, що вирішення спору по даній скарзі не підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, а відносяться до юрисдикції адміністративного суду, провадження у справі слід закрити та роз`яснити заявнику його право на звернення в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Павлович В.В. про стягнення виконавчого збору від 27.05.2019р. у виконавчому провадження №592052200 - закрити.

Роз`яснити заявнику, що дані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Присяжнюк Л.М.