ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 643/15327/17

провадження № 22-ц/818/3977/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Майстренко О.М., -

у с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк») Кадирова Владислава Володимировича, мотивуючи який зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року, залишеним без змін в цій частині рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року, стягнуто на її користь з ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 002-20514-100914 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 10 вересня 2014 року, у розмірі 10945 грн. 67 коп.

Посилаючись на те, що постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 13 квітня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі вищевказаного судового рішення, було закрито у зв`язку із здійсненням процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», з урахуванням уточнених у травні 2018 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованість за договором на відкриття та обслуговування поточних рахунків від 10 вересня 2014 року, у розмірі 10945 грн. 67 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначила, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року не виконано, виконавче провадження закрито, грошові кошти їй не повернуто, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого нею позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року, залишеним без змін в цій частині рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року, з ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача стягнуто заборгованість за договором № 002-20514-100914 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 10 вересня 2014 року, у розмірі 10945 грн. 67 коп.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі вищевказаного судового рішення, а постановою державного виконавця від 13 квітня 2016 року виконавче провадження закінчено у зв`язку із здійсненням процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 серпня 2017 рок у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових та фактичних підстав для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів, які рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року вже стягнуто з ПАТ «Дельта Банк».

Апеляційний суд погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Встановлено, що на підставі постанови правління НБУ України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року включно в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року №644 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта банк».

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, НБУ, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Перелік функцій, що їх виконує Фонд, наведений у частині другій статті 4 Закону, згідно з якою Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 вказаної частини).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою статті 26 Закону передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників.

Отже, виконавча дирекція Фонду вживає заходи щодо затвердження Загального реєстру виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою.

Тобто, оскільки з 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 02 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», порядок задоволення майнових вимог вкладників та інших кредиторів банку регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 45 Закону встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

При цьому черговість та порядок задоволення вимог до банку за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, визначені статтею 52 Закону.

Відповідно до частини четвертої ст.48 Закону, саме уповноважена особа Фонду на ліквідацію складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною 1 ст. 49 Закону Уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку в газету «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку, будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доказів звернення ОСОБА_1 з кредиторськими вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» матеріали справи не містять, дії останньої щодо невключення до реєстру акцептованих вимог кредиторівне оскаржувались.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для його скасування.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова