Постанова

Іменем України

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа 457/324/13

провадження № 61-33239св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивачІ: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «ДТ Еліт Сервіс» в особі Львівської філії, Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області у складі судді Ніткевича А. В., від 14 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Еліт Сервіс» ( далі - ТзОВ «ДТ Еліт Сервіс») в особі Львівської філії, Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ( далі - Галицький ВДВС ЛМУЮ) про визнання прилюдних торгів з реалізації іпотечного нерухомого майна недійсними.

ОСОБА_1 свою позовну заяву мотивував тим, що в кінці лютого 2013 року отримав постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 07 лютого 2013 року, винесену у ході виконання виконавчого листа №2-2426, виданого 19 листопада 2001 року Галицьким районним судом м. Львова. З вказаного листа він дізнався про продаж з прилюдних торгів належного йому майна. У постанові зазначалося, що відповідно до протоколу №13-0113/12-02 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - предмета іпотеки виданого Львівською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс», реалізовано нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 , загальною площею 433,0 кв. м та нежитлові будівлі гаражно-складських приміщень. Вказував, що лише з постанови дізнався, що Львівською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» призначено первинні прилюдні торги на 10 жовтня 2012 року і про те, що вони не відбулися, а також про те, що згідно акта переоцінки від 12 листопада 2012 року об`єкт реалізації переоцінено з 735 796,00 грн на 551 847,00 грн, та продано на повторних торгах 07 грудня 2012 року. Просив визнати недійсними прилюдні торги, що проведені Львівською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» та відбулися 07 грудня 2012 року, на яких реалізовано арештоване майно - предмет іпотеки, а саме: нежитлова будівля в АДРЕСА_1 , загальною площею 433,0 кв. м та нежитлова будівля гаражно-складських приміщень.

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 свої вимоги мотивував тим, що на прилюдних торгах, які оскаржує ОСОБА_1 , придбав нежитлову будівлю площею 433 кв. м по АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі гаражно-складських приміщень площею 155,8 кв. м по АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно належало ОСОБА_1 , але в подальшому арештовано і реалізовано як предмет іпотеки на вказаних вище прилюдних торгах, які ОСОБА_1 просить визнати недійсним. Вважав, що оскільки він придбав на прилюдних торгах вищезазначене майно, то він є добросовісним набувачем, а отже є його власником, тому просив суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю площею 433 кв. м по АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі гаражно-складських приміщень площею 155,8 кв. м по АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 10 червня 2013 року позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 10 червня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано прилюдні торги від 07 грудня 2012 року, проведені Львівською філією ТзОВ "ТД Еліт Сервіс" з реалізації арештованого нерухомого майна - предмета іпотеки нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 загальною площею 433 кв. м та нежитлові будівлі гаражно-складських приміщень недійсними.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та визнаючи прилюдні торги, що проведені 07 грудня 2012 року Львівською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні торгів з реалізації предмета іпотеки, торгуючою організацією порушено порядок проведення прилюдних торгів, а саме - не було дотримано вимог закону України «Про іпотеку», не повідомлено боржника про дату проведення торгів та не розміщено інформацію про проведення прилюдних торгів, що зробило прилюдні торги непрозорими, а ОСОБА_1 позбавлений можливості дізнатися про умови проведення прилюдних торгів, порядку реєстрації осіб, що бажають бути його учасниками, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спірне майно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсними прилюдних торгів, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив із того, що реалізація такого майна повинна була проводитися спеціалізованою організацією за процедурою, передбаченою Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, який діяв на час виникнення спірних правовідносин ( далі - Тимчасове положення), пункт 4.2 якого передбачає, що такий лот може бути виставлений на прилюдні торги за наявності не менше двох покупців. Крім того, згідно пункту 7.1 Тимчасового положення прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця.

Короткий зміст ухвали касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний суд, скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про застосування до спірних правовідносин Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Короткий зміст заяви про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що після ухвалення рішення суду у справі йому стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути відомі йому під час розгляду цієї справи. Зокрема, зазначав, що йому стало відомо про висновки, які зробив Верховний Суд України в своїй постанові від 13 квітня 2016 року щодо подібних правовідносин, а саме, що державний виконавець під час примусового звернення стягнення на предмет іпотеки повинен врахувати положення Закону України «Про іпотеку». Вказував, що розшукав ще одного учасника електронних торів - ОСОБА_3 , яка листом надала згоду свідчити в суді та зміг отримати витребувану судом на етапі судового розгляду завірену копію свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації газети «Львівські оголошення» №695. Оскільки на час розгляду справи суду не були відомі вказані обставини, які є істотними для справи, вважав, що наявні правові підстави для перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив із того, що з аналогічною заявою з тих самих підстав про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року заявник ОСОБА_2 звертався раніше, при цьому така заява ухвалою від 22 грудня 2016 року залишена без задоволення, заявником не оскаржувалася, набрала законної сили, відтак зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім цього, апеляційний суд вказав, що ОСОБА_2 заява подана до суду після закінчення трирічного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили, який є присічним та поновленню не підлягає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за його заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, помилково вважав, що обставини, викладені в його заяві, не є нововиявленими. Крім того, вважав, що суд дійшов помилкового висновку, що ним пропущено визначений статтею 362 ЦПК України 2004 рік трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вказана заява направлена ним поштою 27 червня 2017 року, а не 30 червня 2017 року, як помилково вказав суд апеляційної інстанції.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).

Необхідними умовами оцінки як нововиявлених обставин, визначеними у пункті 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони мали існувати на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишилися невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Встановлено, що 28 вересня 2016 року заявник ОСОБА_2 вже звертався до апеляційного суду про перегляд судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами, мотивуючи її тим, що йому після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції стало відомо про висновки, зроблені Верховним Судом України щодо визначення обов`язку державного виконавця під час звернення стягнення на предмет іпотеки враховувати положення Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року залишено без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 365 ЦПК України 2004 року розгляд заяви про перегляд судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

В свою чергу, згідно із пунктом третім частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у випадку, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Враховуючи те, що з аналогічною заявою з тих самих підстав про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року заявник ОСОБА_2 звертався раніше, при цьому така заява ухвалою від 22 грудня 2016 року залишена без задоволення, заявником не оскаржувалася, набрала законної сили, відтак суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Твердження заявника, що ним не пропущено визначений частиною другою статті 362 ЦПК України 2004 року трирічний строк на звернення з відповідною заявою не спростовує висновків, зроблених апеляційним судом на підставі пункту третього частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник