Провадження №2/712/2302/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Центральному відділі ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаський області перебуває виконавче провадження № 10187431 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-496, виданого 10.02.2006 Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини. Вказує, що у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів 17.09.2018 постановою старшого державного виконавця Постоєнко М.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення. Проте, під арешт потрапив рахунок в АТ Альфа-Банк № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я позивача для виплати заробітної плати. Він неодноразово звертався до державного виконавця щодо зняття ареншту з рахунку, на який надходять кошти з призначенням платежу Зарплата, проте, йому було відмовлено в знятті арешту. У зв`язку із накладенням арешту порушено право позивача на працю, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Сонівського районного суду м. Черкаси від 13.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Старшим державним виконавцем 16.09.2019 скеровано до суду відзив на позов, яким він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність того, що дії державного виконавця вчинено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просиів скасувати арешт, накладений на грошові кошти.

Старший державний виконавець Постоєнко М.В. в судовому засіданні позов не визнав та заперечував протии його задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 10187431 з примусового виконання виконавчого листа від 10.06.2006 № 2-496, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_3 .

Станом на 01.09.2018 заборгованість по сплаті аліментів становила 73202,35 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяці. У зв`язку з чим, 17.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 11.10.2018 надійшла заява боржника щодо зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 , на який надходять кошти з призначенням платежу «Зарплата».

Згідно з наданої відповіді № 36494 на дану заяву, повідомлялося: що станом на 01.10.2018 заборгованість по сплаті аліментів становила 71643,49 грн. Згідно з наданою боржником випискою до угоди № 2385414 за період з 01.04.2018 по 23.10.2018 вбачається, що крім нарахування заробітної плати на даний рахунок проводяться зарахування інших платежів. У зв`язку з чим, у посадових осіб Центрального відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відсутні законні підстави для зняття арешту з даного рахунку.

Так, постановою від 17.09.2018 старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Постоєнком М.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках. При цьому, в постанові зазначено, що арешт накладено на всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладененя арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Станом на 13.09.2019 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 81124,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Судові рішення, відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України „Про виконавче провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступною робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Так, ухвалою Верховного Суду України від 07 лютого 2019 року у справі № 727/6406/18 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника для забезпечення реального виконання рішення суду вчинені в межах його повноважень, є правомірними та узгоджуються з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в оскаржуваній постанові він зазначив про накладення арешгу на кошти на одному рахунку за № НОМЕР_2 (стандартний), відкритому в ТВБВ № 10025/057 Чернівецького облуправління АТ «Ощадбанк», а також вказав про накладення арешту на кошти, які знаходяться на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, зробивши зауваження крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про те, що наявність арешту майна порушує його право власності на це майно, не ґрунтуються на вимогах ст. 321 ЦК України, не підтверджено належними доказами, а тому, позов є необґрунтований та недоведений, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141,223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 22.09.2019.

Головуючий