Справа № 216/4831/18
провадження №2/216/675/19
23 вересня 2019 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бутенко М.В.
за участю секретаря судового засідання Крейси О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати аліменти від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2014 року. За час шлюбу в сторін народилась одна дитина: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку і доходу.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 травня 2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
За час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 14 липня 2010 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.
Батьками ОСОБА_3 , згідно вищевказаного свідоцтва про народження є сторони по справі.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач зазначає, що дитина ОСОБА_3 на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не є інвалідом, є працездатною особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку і доходу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що способу виконання обов`язку щодо утримання дитини позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Дитина на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідач є працездатною особою, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, перебування на утриманні позивача однієї спільної з відповідачем дитини, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу), а не 1/3 частина як того просить позивач.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача.

Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4,10,81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.180, 182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів його заробітку та доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати аліменти з 30 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони провадження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко