ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1509/18
Провадження № 22-ц/4820/1191/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., П`єнти І.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/1509/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року у складі судді Сакенова Ю.К. по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача,перевіривши

матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом в якому просило, стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2011 року у розмірі 12 368 грн. 87 коп., яка складається з наступного:4030,12 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом;7273,57 грн. - нарахованої пені;а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 565,18 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог банк посилався, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21 лютого 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку.

Проте, ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконує в результаті чого утворилася зазначена заборгованість, яку банк просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

АТ КБ «Приватбанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, апелянт вказує на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. На думку апелянта, судом не досліджено всі матеріали справи та не надано їм належної правової оцінки, оскільки банком були надані усі належні докази по справі, відповідно до наданої банком довідки підтверджено, що строк дії картки відповідно до якої ОСОБА_1 надано кредитні кошти закінчився 05/14, проте після закінчення строку дії картка була пере випущена і відповідач отримала нову картку зі строком дії 07/17, крім того, оскільки клієнт банку був ідентифікований при перевипуску картки, тому від ОСОБА_1 не вимагалося підписання повторної анкети-заяви на видачу картки, а Умови та правила надання банківських послуг є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і саме приєднання до цих правил мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Також, апелянт вказує, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах , умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки це договір приєднання. Також апелянт посилається, що доказів, що відповідач не була ознайомлена з Умовами та правилами, тарифами банку сама ОСОБА_1 не надала, більше того, відповідач отримуючи кредитні кошти зобов`язалася самостійно знайомитися зі всіма змінами на сайті Приватбанку.

Тому, АТ КБ «Приватбанк» просило скасувати заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що 21 лютого 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 500 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До даної заяви банк додав Довідку про умови кредитування по кредитній картці «Універсальна» пільговий період 30 днів, за умовами якого розмір процентної ставки складає 3% в місяць, визначено розмір пені, штраф 500 грн. (фіксована складова), 5% від суми заборгованості (процентна складова), яка підписана позичальником.

За даним кредитним договором ОСОБА_1 21 лютого 2011 року було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до травня 2014 року, а 7 липня 2014 року № НОМЕР_2 з терміном дії до липня 2017 року.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 в період з 2011 по 2017 роки користувалась кредитними коштами.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1

за вказаним кредитним договором станом на 25 жовтня 2018 року становить 4030,12 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 7273,57 грн. нарахованої пені за несвоєчасне виконання умов договору, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 565,18 грн. - штраф (процентна складова).

При цьому як вбачається з самого розрахунку даний розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитними коштами, пені та штрафу здійснювався на підставі процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 3,6% в місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено кредитний договір у вигляді анкети-заяви на отримання кредиту та довідки про умови кредитування по кредитній картці «Універсальна» пільговий період 30 днів, які підписані позичальником.

За умовами довідки про умови кредитування по кредитній картці «Універсальна» пільговий період 30 днів» розмір процентної ставки складає 3% в місяць, пеня, штраф 500 грн. (фіксована складова), 5% від суми заборгованості (процентна складова), яка підписана позичальником.

Стаття 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з самого розрахунку даний розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитними коштами, пені та штрафу здійснювався на підставі процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 3,6% в місяць.

З врахуванням заборгованості по кредиту, виходячи з даної процентної ставки, позивачем також було нараховано пеню та штраф.

Таким чином позивачем надану суду розрахунок заборгованості по процентній ставці в розмірі 3,6% в місяць, яка не передбачена умовами кредитного договору, а тому такий розрахунок не можу бути взятий до уваги судом як належний та допустимий доказ розміру наявності заборгованості позичальника перед банком.

Іншого розрахунку банк суду не надав.

В судовому засіданні апеляційного суду представник банку пояснила, що іншого розрахунку банк суду не надасть.

При цьому суд відхиляє пояснення представника банку, що банк змінив розмір процентної ставки на підставі Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді можливість збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами.

Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа № 342/180/17, який відповідно до норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при застосуванні норм права при вирішенні спору у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія судів приходить до висновку, що позивач не довів своїх позовних вимог, а тому в позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

При цьому, сам суд позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості по кредиту з розрахунку процентної ставки в розмірі 3% річних з огляду на те, що для цього потрібні спеціальні знання, так як розрахунок заборгованості по кредиту здійснюється банком програмними комплексами на ЄОМ.

В той же час суд першої інстанції відмовив в позові з тих підстав, що позивач повністю погашено борг по кредитній картці № НОМЕР_1 з терміном дії до травня 2014 року, а по картці № НОМЕР_2 з терміном дії до липня 2017 року з нею додаткових угод не укладалось.

Вказаний висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи, так як з матеріалів справи вбачається, що вказані картки видавались на підставі укладеного кредитного договору від 21 лютого 2011 року і відповідач в період з 2011 по 2017 рік користувалась кредитними коштами.

З цих підстав колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині з викладенням мотивувальної частини рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року в редакції постанови.

Доводи апеляційної скарги, що до необхідності задоволення позову слід відхилити, оскільки дані доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо недоведеності позовних вимог банку в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Інших доказів в підтвердження цієї обставини суду апелянтом надано не було.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року в редакції постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року.

Судді А .М. Костенко

І.В. П`єнта

Т.В. Спірідонова