УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Свередюк Ю.А. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Володимир-Волинської районного нотаріального округу Велимчаниця А.І., про визнання довіреності удаваним правочином та визнання недійсними договорів купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебувала вказана цивільна справа.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 17 січня 2019 року в даній справі у зв`язку із повторною неявкою в судові засідання позивача та його представників залишено позов ОСОБА_1 без розгляду, вирішено питання щодо скасування арешту на нерухоме майно, який було накладено 01 червня 2018 року за заявою позивача про забезпечення позову.

Постановою Волинського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року задоволено апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 січня 2019 року про залишення позову без розгляду в даній справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

22 квітня 2019 року дана справа повернулась у провадження Володимир-Волинського міського суду Волинської області.

З цього часу судові засідання у справі призначались на 28 травня, 12 червня та 26 липня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представники у судові засідання повторно жодного разу не з`явились.Про дату, час і місце проведення судових розглядів були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними розписками наявними в матеріалах справи. Жодних заяв чи клопотань, в тому числі і про розгляд справи без їх участі, від позивача та його представників до суду не надходило. Про причини неявки позивач та його представники суд також не повідомили.

На підставі чого ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велимчаниця А.І., про визнання довіреності удаваним правочином та визнання недійсним договору купівлі-продажу залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Свередюк Ю.А. звернулася до суду з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі.

Під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, пов`язаними з наданням правової допомоги, у зв`язку з чим призначене судове засідання для вирішення даного питання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив в клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Свередюк Ю.А. про відшкодування витрат на професійну правничу допомоги відмовити повністю.

Інші сторони у справі до суду не з`явились про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином про що свідчать їх розписки про отримання судових викликів. Неявка вказаних сторін до суду не є перешкодою для проведення судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 цієї статті, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу ч.3, 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст.137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.6 ст.137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 17 вересня 2018 року адвокат Свередюк Ю.А. надавала правничу допомогу ОСОБА_2 .

Відповідно до даного договору та квитанції № 3 розмір гонорару становить 10000 грн., який визначався за домовленістю сторін з розрахунку необхідності ознайомлення з матеріалами справи, збору доказів для написання відзиву, написання відзиву на позовну заяву, представництво інтересів в суді (фіксована оплата).

Виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт та послуг по даній справі, витраченого ним часу, суд приходить до висновку , що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. є співрозмірним, тому підлягає задоволенню.

Тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та стягнення з позивача на користь відповідача у відшкодування витрат на правничу допомогу 10000 грн.

Керуючись ст. ст.133. 137,141 - 142 ЦПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Свередюк Ю.А. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стянути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (десять АДРЕСА_3 ) гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Володимир-Волинської районного нотаріального округу Велимчаниця А.І., про визнання довіреності удаваним правочином та визнання недійсними договорів купівлі-продажу

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер