РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/10403/19

Провадження № 22-ц/4815/1104/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

зацікавлена особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коваленка Ярослава Олександровича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2019 року у складі судді Ковальова І.М., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову до подачі позову до суду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - задоволено.

Накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки Volvo ХС 90, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Забезпечено майбутній позов про поділ спільного майна подружжя шляхом передачі речі, а саме автомобіля Volvo ХС 90, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на парві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на зберігання ТзОВ «Агат Авто», , місцезнаходження 33024 Рівненська область м.Рівне, вул.Млинівська, 18.

Копію ухвали суду направлено до Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг, Територіальному сервісному центру 5641 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області для виконання та сторонам до відома.

Ухвалу звернуто до негайного виконання.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована передбаченим законом правом суду вжити заходів забезпечення позову за заявою учасника справи як на будь-якій стадії процесу, так і до відкриття провадження та обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення суду, а також принципом гарантування особі реальної можливості захисту своїх прав. Судом також враховано принцип співрозмірності заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам та накладено арешт на майно в межах ціни позову.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, представник ОСОБА_2 адвокат Коваленко Я.О. оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевим судом не було встановлено зв`язку між вжитими заходами забезпечення позову та предметом спору та забезпечено позов накладенням арешту на майно, яке є власністю його довірительки, і більш того, яке вона використовує як у особистих потребах, так і в робочих цілях, оскільки її робочі функції вимагають частих поїздок на території України та за її межами. Звертає увагу, що в оскаржуваному судовому рішення не зазначено жодного аргументу, підозри, припущення дій чи бездіяльності з боку потенційного відповідача на предмет того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Зазначає, що судом порушено принцип співмірності. Стверджує, що попри обов`язок заявника подати позовну заяву не пізніше десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення майбутнього позову, така заява досі не подана, що вказує на спроби заявника протиправно позбавити його довірительку права власності на автомобіль. З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду звернувся ОСОБА_1 ..У своїй заяві вказує, що він має намір у майбутньому звернутися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а тому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки Volvo ХС 90, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; забезпечити майбутній позов про поділ спільного майна подружжя, шляхом передачі речі, а саме автомобіля Volvo ХС 90 , номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на парві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на зберігання ТзОВ «Агат Авто», , місцезнаходження 33024 Рівненська область м.Рівне, вул.Млинівська, 18..

Як вбачається із матеріалів справи, між учасниками справи існує спір щодо права власності на вищевказаний автомобіль, при якому кожен з них вважає транспортний засіб своєю власністю.

Причиною звернення до суду із заявою про забезпечення майбутнього позову послужили ті обставини, що ОСОБА_2 виїхала на спірному автомобілі за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Зважаючи на наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до переконання про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно в межах суми позову, а саме на автомобіль марки Volvo ХС 90, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , та заборона його відчуження,не порушує принципів співмірності виду забезпечення позову та позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коваленка Ярослава Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В. підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.