ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3749/18 Головуючий суддя І інстанції Якименко Л. О.
Провадження № 22-ц/818/3079/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Якименко Л.О., по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, клопотання про зупинення провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 06.05.2019 ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження та від 17 травня 2019 року справу було призначено до розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат Головінов Б.В. заявив клопотання про зупинення апеляційного провадження по справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Харківського апеляційного суду перебуває інша цивільна справа № 619/728/19 (апеляційне провадження № 22-ц/818/4505/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, в якій оскаржується рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року про відмову у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Представник позивача вважає за доцільне зупинити апеляційне провадження у цій справі, оскільки у справі № 619/728/19 йдеться про встановлення факту нікчемності заповіту, що не враховано у оскаржуваному рішенні і без зупинення провадження може призвести до прийняття незаконного рішення.

Положенням п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, виходячи із визначеного у ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства щодо забезпечення розгляду справи у розумний строк, з урахуванням того, що на день ухвалення оскарженого рішення по цій справі заповіт на ім`я ОСОБА_2 не було визнано нікчемним, та така підстава позову ОСОБА_1 не розглядалась районним судом в рамках цієї справи, а суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції на день його ухвалення, - відсутність судового рішення у справі № 619/728/19, безпосередньо не перешкоджає апеляційному провадженню по цій справі.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Стаття 367 ЦПК України передбачає такі межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, які не передбачають нового розгляду справи по суті:

1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

6. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В контексті положень ст. ст. 23, 24, 367 ЦПК України спір по даній справі вже був розглянутий судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції лише перевіряє законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення на день його ухвалення. Усі інші юридичні факти, які встановлюються рішенням суду після ухвалення оскарженого судового рішення мають значення лише в контексті можливості перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинами недійсними» було роз`яснено судам, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Наведене свідчить про відсутність законних підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 251, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Головінова Богдана В`ячеславовича про зупинення апеляційного провадження по справі до розгляду апеляційної скарги по справі № 619/728/19 (апеляційне провадження № 22-ц/818/4505/19).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2019 року.

Головуючий

В.Б. Яцина.

Судді колегії

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.