КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 759/18545/18

провадження №22-ц/824/10978/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року /суддя Миколаєць І.Ю./

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12 485, 23 грн., яка включає в себе 1 110,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 466,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 838,16 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 570,73 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто -1110,06 грн. - заборгованість за кредитом; 1110,06 грн. - заборгованість по пені та комісії, що у сукупному розмірі складає 2220,12 грн., вирішено питання судових витрат./ а.с. 45-49/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати в частині відмови у позовних вимогах, ухваливши рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів по дату повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості. Операції за кредитним договором чітко зазначені в розрахунку заборгованості, а судом першої інстанції, всупереч ст. 1048 ЦК України, відмовлено у їх стягненні. Також вказувала, що відповідачем укладено договір приєднання, шляхом підписання анкети-заяви. Про зміну відсоткової ставки відповідач був проінформований випискою по рахунку, відповідно до умов укладеного договору, продовжував користуватись кредитними коштами, здійснюючи часткове погашення заборгованості, фактично прийнявши нові відсоткові ставки. Судом першої інстанції не враховано, що саме на відповідача покладено обов`язок регулярно знайомитись зі зміною Умов та правил надання банківських послуг, одержувати виписки про інформування зміни умов договору, а у випадку незгоди, звернутись з заявою про розірвання договору.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 18.12.2014 р. ОСОБА_1 підписав Анкету-заявку про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. /а.с.9/

До матеріалів справи в суді першої інстанції долучено розрахунок заборгованості, відповідно до якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість за тілом кредиту 1110, 06 грн, за нарахованим відсоткам - 3466, 28 грн, по пені 6838, 16 грн, по штрафам 1070, 73 грн, загальна сума 12485, 23 грн. /а.с.8/

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст.ст. 525, 526 ЦК України про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, 629 ЦК України про те, що договір є обов`язком для виконання сторонами та ст. 634 ЦК України, що регулює договір приєднання.

Таким чином, суд вважав договір між сторонами укладеним, дійшовши до висновку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 1110, 06 грн.

У стягненні заборгованості по процентам, суд першої інстанції відмовив у зв`язку з неповідомленням боржника про їх підвищення, а пеню вирішив зменшити на власний розсуд, до розміру заборгованості за тілом кредиту.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З підписаної позичальником Анкети-заяви вбачається, що істотні умови договору сторонами не погоджені, а саме відсутні доні щодо того, яка саме картка була оформлена позичальнику, чи була вона оформлена взагалі та який був встановлений кредитний ліміт.

З розрахунку заборгованості неможливо встановити дані щодо заборгованості по тілу кредиту.

Окрім того, апеляційний суд також враховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 в аналогічних правовідносинах.

Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав ані вважати кредитний договір укладеним, ані брати до уваги розрахунок, долучений банком до позовної заяви та не обґрунтовану належними доказами.

Доводи апеляційної скарги в частині користування кредитними коштами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки виписка по рахунку, долучена до апеляційної скарги, до суду першої інстанції як доказ не подавалась.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянтом причин, що об`єктивно не залежали від нього, для подання нових доказів до суду апеляційної інстанції, не вказано, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття нових доказів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів доходиться висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року -скасувати.

У позові акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: