Справа №331/8891/14-ц
Провадження №6/331/140/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря судового засідання Дорофєєвої М.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Остапенко М.О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Остапенко М.О., звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Заявлене подання обґрунтовано тим, що на виконанні Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження №52715697 з виконання виконавчого листа №2/331/142/15 виданого 19.03.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Явір-2000» заборгованості у розмірі 998963, 84 гривень.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

В судове засідання державний виконавець Остапенко М.О. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Роглянувши матеріали подання та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно дост. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 2, п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

На підставі п. 18 ч. 3ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно з ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» та статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та в`їхати в Україну.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Отже, державний виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Судом встановлено, що 25.02.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення суду №331/8891/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Явір-2000» матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 97 984, 00, судовий збір у сумі 979, 84 гривень.

19.03.2015 року на підставі зазначеного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №2/331/142/15.

Постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 25.10.2016 на підставі виконавчого листа виданного 19.03.2015 року за №2/331/142/15 відкрито виконавче провадження №52715697.

В поданні державний виконавець зазначає, що на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, ОСОБА_1 на виклик не з`явився, про причини несплати заборгованості пояснень не надав.

Однак слід зазначити, що відсутні будь які докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, не надано жодного повідомлення про отримання виклику, або реєстру про відправку боржнику викликів. Все це свідчить про неповноту вчинення виконавчих дій та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду та ухилення від сплати заборгованості.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

У поданні державним виконавцем не зазначено переконливих доказів того, що боржник ухиляється від виконання свого обов`язку зі сплати заборгованості та має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання свого зобов`язання перед стягувачем.

Таким чином, подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Остапенко М.О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа- відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Гнатик