Справа № 461/2927/19
Провадження № 2/461/808/19
УХВАЛА

30.09.2019 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської міської ради (79006, м. ЛьвіВ, пл.. Ринок, 1, ) про припинення права власності та визнання права приватної власності на нежитлові приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває відповідна справа.

Позивач ОСОБА_1 17.09.2019 року подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Львівській міській раді приймати рішення та вчиняти будь-які дії щодо відчуження (приватизації, продажу) або вчинення інших дій щодо переходу права власності чи користування на нежитлові приміщення загальною площею 308,2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що нежитлові приміщення площею 308.2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення площею 804.5 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 є одним цілісним об`єктом нерухомого майна загальною площею 1112,7 кв.м., що доводиться технічним паспортом від 22.11.2017р., виготовленим на замовлення позивача Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». На думку позивача, належні Львівській міській раді нежитлові приміщення площею 308,2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 неможливо виділити з складу нежитлових приміщень загальною площею 1112,7 кв.м. в будівлі під лі г. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачу стало відомо, що 19.09.2019 року на пленарному засіданні 21-ї сесії Львівської міської ради 7-го скликання прийнято рішення про приватизацію нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , про що позивачу стало відомо з загальнодоступного джерела «результати голосувань Львівської міської ради за інтернет посиланням.

ОСОБА_1 зазначає, що продаж Львівською міською радою нежитлових приміщень площею 308,2 кв.м. в будівлі під лі г. «А-3» за адресою: АДРЕСА_3 унеможливить виконання рішення суду у даній справі. Відтак, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Львівській міській раді вчиняти дії щодо відчуження (переходу права власності) на нежитлові приміщення площею 308,2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 . За таких умов, з метою недопущення унеможливлення виконання рішення суду у даній справі. Просить заяву задовольнити.

Дана заява передана судді Радченку В.Є. 27.09.2019 р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Тому розгляд заяви про забезпечення позову провадиться без виклику учасників справи.

Дослідивши подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У п.4 вказаної Постанови, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи предметом даного спору є припинення права власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення площею 308,2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: м. Львів, вул. Ю.Дрогобича, 4 та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на вказані приміщення. В заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити Львівській міській раді приймати рішення та вчиняти будь-які дії щодо відчуження (приватизації, продажу) або вчинення інших дій щодо переходу права власності чи користування на нежитлові приміщення загальною площею 308,2 кв.м. в будівлі під літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_2 ., посилаючись на те, 19.09.2019 року на пленарному засіданні 21-ї сесії Львівської міської ради 7-го скликання прийнято рішення про приватизацію нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 . На думку позивача, продаж Львівською міською радою нежитлових приміщень площею 308,2 кв.м. в будівлі під лі г. «А-3» за адресою: АДРЕСА_3 унеможливить виконання рішення суду у даній справі. Такі твердження щодо причин ускладнення виконання рішення суду є необґрунтованими. Особливістю нерухомого майна є те, що його пересування, приховування чи зникнення не можливе. Тому, на думку суду, у випадку задоволення позовних вимог, не забезпечення даного позову жодним чином не зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позивач в такому разі зможе звернутися до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, тощо.

Відтак, враховуючи те, що спір в даній справі виник з приводу можливого неправомірного права власності Львівської міської ради саме нерухомого майна, у зв`язку з цим не вбачається утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської міської ради (79006, м. ЛьвіВ, пл.. Ринок, 1, ) про припинення права власності та визнання права приватної власності на нежитлові приміщення - відмовити.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: Радченко В.Є.