Справа № 477/542/19
Провадження № 2/477/512/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

12 вересня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1222 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_3 та позивач. Тому, вони є такими, що фактично прийняли спадщину. Крім цього, 18 липня 2018 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину вказаної земельної ділянки.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із нею на день смерті була зареєстрована та проживала позивач. Спадкоємцем першої черги окрім неї ще є її рідна сестра відповідач ОСОБА_2 .

В установлений законом шестимісячний строк вона разом із відповідачем звернулися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 18 грудня 2019 року вона та відповідач ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки, яку фактично успадкувала ОСОБА_3 після смерті чоловіка, але не оформила право власності відповідно до чинного законодавства та не отримала правовстановлюючі документи на спадкове майно на своє ім`я.

Позивачу приватним нотаріусом Сапегою О.П. було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок на ім`я спадкодавця.

Нині захист її спадкових прав можливий лише шляхом визнання за нею права власності на вищевказане майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Крім цього, підтвердила факт придбання спадкового будинку батьком ОСОБА_4 в радгоспі «Октябрський».

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне.

Крім визнання позову відповідачем, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення цього позову з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 11 жовтня 2006 року, серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис від 11 жовтня 2006 року № 35, складений Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 9).

Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок був придбаний ОСОБА_4 у радгоспі «Октябрський», що підтверджується типовим договором № 42, укладеним 22 серпня 1985 року. Договір був зареєстрований в Лиманівській сільській раді 19 грудня 1990 року (а.с. 26-27).

Як вбачається із зобов`язання від 22 серпня 1985 року ОСОБА_4 зобов`язався сплатити радгоспу «Октябрський» балансову вартість житлового будинку в сумі 3000,00 рублів (а.с. 53).

26 жовтня 1985 року державним нотаріусом Лиманіської державної нотаріальної контори накладена заборона на відчуження будинку АДРЕСА_1 протягом 25 років (а.с. 54), про що було повідомлено ОСОБА_4 (а.с. 55).

Відповідно до матеріалів справи, спадкодавцем сплачена повна вартість спадкового будинку, що підтверджується квитанціями до прибутково касового ордеру (а.с. 56).

У зв`язку зі зміною форми власності і на підставі наказу регіонального відділення фонду державного майна України по Миколаївській області від 28 лютого 1997 року № 756/4 радгосп «Октябрьский» переіменовано в подальшому ВАТ «Жовтневе», що вбачається з довідки Миколаївського обласного управління мінсільгоспрод України від № 116 (а.с. 57).

15 січня 20190 року ВАТ «Жовтневе» припинило свою діяльність (а.с. 60-62).

Відповідно до наданої виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області інформації від 30 серпня 2019 року № 1080-02-42 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29 березня 1979 року до дня смерті та знятий з реєстрації 11 жовтня 2006 року. В сільській раді ведеться Погосподарський облік, домові книги в сільській раді відсутні. Також, зазначено, що за відомостями сільської ради ОСОБА_4 був головою домогосподарства (а.с. 59).

Крім цього, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Галицинівської сільської ради народних депутатів від 14 лютого 1995 року № 19 виділена земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована за вищевказаною адресою, для обслуговування індивідуального житлового будинку. 17 квітня 1995 року Галицинівською сільською радою народних депутатів було видано державний акт на право приватної власності на землю, серії МК, № 07334 на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 58).

Зазначене, також опосередковано підтверджує факт належності ОСОБА_4 спадкового будинку, який придбаний в радгоспі «Октябрьський». Водночас, спадкодавець за життя не встиг належним чином оформити право власності на вказаний будинок.

ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04 вересня 1956 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Донька спадкодавця ОСОБА_5 12 лютого 1984 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було складено актовий запис № 69 (а.с. 12). При державній реєстрації позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 січня 2019 року № 85-02-42 разом із ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 10).

З урахуванням викладеного, дружина та донька, як спадкоємці першої черги фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 по Ѕ частині кожна.

18 липня 2018 року приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 665 на Ѕ частину земельної ділянки 0,1222 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 листопада 2014 року, серії НОМЕР_4 № НОМЕР_5 (а.с. 15).

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку та Ѕ частини земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але за життя не встигла оформити та отримати свідоцтво про право власності на спадщину відповідно до чинного законодавства.

Разом зі спадкодавцем на день її смерті були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_1 та онуки- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 16).

Окрім позивача у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця до Вітовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася її сестра донька померлої ОСОБА_2 .

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 березня 2019 року № 55600852 (а.с. 32-34) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена Вітовською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

Так, державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області 18 грудня 2018 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді ј частини спадкової земельної ділянки. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1-510 (а.с. 17).

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 18 грудня 2018 року № 150110366 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ј частину зазначеної земельної ділянки (а.с. 18).

Крім цього, державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області 18 грудня 2018 року також на ј частину спадкової земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-511 (а.с. 19).

Право власності на вказану частку земельної ділянки вона зареєструвала 18 грудня 2018 року, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 грудня 2018 року № 150110629 (а.с. 20).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна відсутні.

Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Враховуючи, що відповідач направив до суду заяву про визнання позову, та воно не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, оскільки інші спадкоємці першої черги, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставин, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 200, 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , (актовий запис про смерть № 31, складений Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 14 листопада 2014 року).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 30 листопада 1999 року;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 20 листопада 1999 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 26 вересня 2019 року в зв`язку з перебуванням судді у відпустці відповідно до наказів від 02 вересня 2019 року № 58к/ГС, 59к/ГС.

Суддя В.В. Полішко