Єдиний унікальний номер 725/2848/19
Номер провадження 2/725/382/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Яворського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Олександр Вікторович (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: вул.Ковпака, 29 м.Київ), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (місцезнаходження: вул.Московська, 43/11 м.Київ), третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович (місцезнаходження: вул.А.Міцкевича, 2, оф.22) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до АТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Посилався на те, що 15 лютого 2008 року між його довірителькою ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір про відкриття банківського (платіжного) рахунку та обслуговування платіжної карти.

Однак нещодавно ОСОБА_1 стало відомо про те, що 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. видано виконавчий напис №6702 щодо стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 119161,45грн.

Проте, на думку його довірительки, виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства та встановленого порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами.

По-перше, приватним нотаріусом не взято до уваги те, що вказана Банком заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною, так як стягнення заборгованості проводилося за період з 15.02.2008р. по 30.05.2018р., а станом на день вчинення виконавчого напису стосовно даних несплачених платежів минуло більше трьох років.

По-друге, Банком не було дотримано вимог чинного законодавства щодо надсилання та вручення його довірительці вимоги про погашення боргу.

Крім того, вважає, що приватним нотаріусом Гамаль І.М. під час вчинення виконавчого напису не було досліджено первинних документів щодо видачі ОСОБА_1 кредиту, а також платіжних документів щодо часткового погашення нею кредиту.

Оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису існував спір, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за номером в реєстрі №6702; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 1152,60грн.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі; витребувано за клопотанням представника позивачки у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. належним чином засвідчені копії нотаріальної справи, на підставі яких нотаріусом вчинявся виконавчий напис №6702 від 28.11.2018р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 118 161, 45грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1000грн.

Крім того, вказаною ухвалою забезпечено позов, шляхом зупинення приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком Костянтином Олександровичем стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» боргу на підставі виконавчого напису №6702 від 28.11.2018р. (виконавче провадження №57972911) до набранням законної сили рішення по даний справі.

27 червня 2019 року через канцелярію суду від відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., надійшов відзив на позовну заяву.

У своєму відзиві відповідачка вказувала на те, що нею дійсно було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 118 161, 45грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1000грн. При цьому вона уважно дослідила надані ПАТ «Укрсоцбанк» документи, необхідні для вчинення вказаної нотаріальної дії. Зокрема було досліджено оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника. Крім того, Банком було надано копію вимоги про необхідність погашення ОСОБА_1 боргу від 25 вересня 2018 року.

Отже, пересвідчившись, що надані стягувачем документи відповідають вимогам, передбаченим Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нею було вчинено виконавчий напис.

Крім того, вважає, що не може бути відповідачем по вказаній справі, оскільки згідно вимог чинного законодавства, нотаріус може бути відповідачем тільки у тому випадку, якщо оскаржується його відмова від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. Просила у задоволені позову відмовити.

22 липня 2019 року через канцелярію суду від відповідача, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», надійшов відзив на позовну заяву.

Посилався на те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у позові, як на підставу для задоволення позову, є необґрунтованими.

Так, звертаючись до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису, банком було вжито всіх перебачених законом заходів, що повинні цьому передувати, а саме: детально перевірено нарахування заборгованості за кредитним договором; надіслано ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання; витримано тридцятиденний строк від дня направлення такого повідомлення та вчинення виконавчого напису.

Оскільки ОСОБА_1 на пропозицію Банку не надано жодних письмових заперечень щодо зазначеної ним суми заборгованості, вказані дії позивачки розцінювалися, як погодження із розміром боргу та відсутність спору щодо цього.

Таким чином, на його думку, виконавчий напис вчинено нотаріусом правомірно та із дотриманням вимог чинного законодовстава.

Що ж стосується посилання ОСОБА_1 на те, що стягнута за виконавчим написом заборгованість виникла за період, що перевищує три роки, то на його думку, вказане тверження є безпідставним, оскільки Договором про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки не передбачено виникнення простроченої заборгованості по кредиту, а по нарахованих процентах така прострочена заборгованість може погашатися за рахунок договірного списання та збільшення Витратного ліміту або Овердрафту, що у даному випадку було застосовано до заборгованості по кредиту позивачки.

Крім того, ОСОБА_1 не надано жодних доказів про наявність спірності суми заборгованості, заначеної Банком, оскільки жодних доказів про те, що нею оскаржувалися залишки по рахунку чи інші операції, суду не надано.

Просив у задоволені позову відмовити.

Під час розгляду справи представник позивачки адвокат Яворський О.В. підтвердив обставини вкладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що його довірителька не проживає по АДРЕСА_3 , а тому, не отримувала жодних попереджень про наявність заборгованості. Враховуючи обставини, викладені у позові, просив його задовольнити.

Розгляд справи відбувався у відсутність відповідачів: представника АТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., а також позивачки ОСОБА_1 , третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О., які для розгляду справи не з`явилися.

02 серпня 2019 року до суду надійшла заява від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про розгляд справи у її відсутності. Підтримала наданий нею відзив на позов.

21 серпня 2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» Матвійчук М.З. надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив у задоволені позову відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. про причини неявки не повідомив. Заперечення на позов, жодних клопотань, заяв, суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 15 лютого 2008 року між Акціонерно-комернційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0001/00105201 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.52).

01 серпня 2008 року між Банком та позивачкою укладено Додаткову угоду, якою внесено зніми до Договору № 0001/00105201 від 15.02.2008р. (а.с.53).

Однак внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість.

25 вересня 2018 року АТ «Укрсоцбанк» надіслав ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобовязання, в якому вимагав добровільно виплатити заборгованість у розмірі 118 161,45грн. Крім того, Банк попередив позичальника, що невиконання нею вказаної вимоги є підставою для початку дій щодо примусового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, чи будь-яким іншим чином передбаченим законом або Кредитним договором (а.с.56-57).

26 листопада 2018 року представник АТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни із заявою про вчинення виконавчого напису, у зв"язку із чим нею 28 листопада 2019 року вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 118 161,45грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1000грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (надалі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у

відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом

встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у

межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису на підставі Кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З метою з`ясування всіх фактичних обставин справи, судом було витребувано від приватного нотаріуса документи на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис.

Так, із наданих нотаріусом документів вбачається, що Банк, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису додатково надав нотаріусу: Кредитний договір від 15.02.2008р., Додаткову угоду від 01.08.2008р., виписку з рахунку боржника, повідомлення про порушення основного зобов`язання, докази направлення такого повідомлення боржнику, а також довідку про відсутність спору.

Разом з тим, суд проаналізувавши вказані докази приходить до висновку, що надані Банком приватному нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 , виходячи з наступних підстав:

Так, із Кредитного договору та Додаткової угоди вбачається, що ОСОБА_1 під час укладання вказаних правочинів зазначила місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 та адресу для листування: АДРЕСА_5 .

Як вже зазначалося судом вище, обов`язковою передумовою щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису є дотримання тридцятиденного терміну з моменту надісланння Банком боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень за адресою вказаною ним (боржником) у Договорі.

Разом з тим, як вбачається із повідомлення про порушення основного зобов`язання від 25 вересня 2018 року, вимогу про добровільну сплату заборгованості у розмірі 118 161,45грн. (без зазначення її складових) було надіслано ОСОБА_1 не за адресою, яка зазначена нею у Договорах, а за іншою адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому відповідачем АТ «Укрсоцбанк» не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 змінила місце свого проживання, у зв`язку із чим, просила надсилати їй кореспонденцію в м.Чернівці.

Як пояснив представник позивачки адвокат Яворський О.В., його довірителька ніколи не проживала за вказаною у повідомлені адресою, однак зазначила її у позові тільки тому, що це є адреса місця виконання виконавчого напису.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Банком не було належним чином дотримано порядок надіслання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень, у зв`язку із чим вона була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо суми заборгованості. Більше того, вказана адреса була зазначена нотаріусом і у виконавчому написі.

Крім того, надана АТ «Укрсоцбанк» нотаріусу виписка з рахунку боржника не містить детального розрахунку суми заборгованості, а також посилань на те, у який саме період ОСОБА_1 не виконувала або неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, що у відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є обов`язковим.

Також відсутність вказаної інформації у виписці з рахунку, унеможливлює суд перевірити чи дійсно існувала заборгованість у позивачки та саме в такому розмірі, про що наголошував Верховнй Суд України у своїй постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Враховуючи вказані вище обставини з посиланням на докази, суд приходить до висновку, що надані Банком нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, у зв`язку із чим виконавчий напис, вчинений 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за номером в реєстрі №6702 слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Однак, на думку суду, позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягають.

Так, ч.2 ст.1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (ВС/КЦС № 519/77/18 від 14.08.2019).

За таких обставин, суд вважає, що нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. не є неналежним відповідачем у вказані справі, у зв`язку із чим позовні вимоги заявлені до нього задоволеню не підлягають.

Згідно ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, судові витрати понесені ОСОБА_1 за звернення до суду із вказаним позовом підлягають стягненню тільки з АТ «Укрсоцбанк».

На підставі вище викладеного та керуючись ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за номером в реєстрі №6702.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: вул.Ковпака, 29 м.Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві)грн. 60коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич