Справа № 509/2085/19
25 вересня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :
судді Гандзій Д.М.
при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, -
23 квітня 2019 року, представник АТ «Одесагаз», звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачка є їхнім абонентом на підставі фактичного споживання і користування природного газу, який вони постачають до її будинку, що підтверджується довідкою про фінансовий стан особового рахунку відповідачки № 60006313, враховуючи непідписану нею заяву-приєднання позивачів. Таким чином, відповідачка фактично приєдналася до умов договору розподілу природного газу, стороною якого вона є.
В позову йдеться проте, що 9 лютого 2018 року у абонента АТ «Одесагаз» ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що було відображено в Акті про порушення № 95.
9 лютого 2018 року, одночасно зі складанням Акту про порушення було складено Акт про демонтаж побутового лічильника газу та Протокол № 95/1 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, згідно з якими лічильник газу типу Самгаз RS G-4 заводський номер 3137797, 2010 року виготовлення, демонтовано та направлено на експертизу, яка була проведена 19 лютого 2018 року та на підставі Акту № 36 експертизи лічильника газу від 19.02.2018 року виявлені наступні порушення: порушена цілісність заводської пломби лічильного механізму. Кріпильний болт лічильного механізму має механічні пошкодження. Є доступ до лічильного механізму.Лічильник газу типу Самгаз RS G-4 заводський номер 3137797, 2010 року виготовлення визнано не придатним до подальшої експлуатації згідно вимог п.6.4.1. Р 50-071-98 та не допускається до застосування.
За результатами проведення експертизи, відповідачці був направлений лист вих. № 141 від 06.03.2018 року з повідомленням про дату, час та місце засідання комісії Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі разом із заявою про зміну форми права власності позивачів з ПАТ на АТ «Одесагаз» (а.с. 29-37,46).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України, за останньою відомою позивачам та судові адресою її місця проживання, що підтверджується також зворотними поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «за закінченням терміну зберігання», причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк та заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала (а.с. 40,41,42,45,50).
Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає положенням ст.ст. 191 ч. 2,281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем (далі по тексту-Кодекс) передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, передбачених главою 2 розділу XI, в даному випадку - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, на місці виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення по формі, передбаченій в додатку 16 Кодексу.
Пунктом 3 глави 2 розділу XI Кодексу закріплено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів і обсягів) природного газу, належить також і несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" ПАТ «Одесагаз» є Оператором газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) та здійснює діяльність з розподілу природного газу.
Діяльність Оператора ГРМ регулюється Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс газорозподільних систем) та Типовим договором розподілу природного газу (далі - Договір), затвердженими Постановами НКРЕКП № 2494 та 2498 від 30.09.2015р.
У п. 1.1 даного договору вказано, що договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
За умовами п. 1.2 Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу ГРМ.
На підставі пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та п.1.3 Договору, фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне споживання природного газу.
Відповідно до глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.
Суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачка ОСОБА_1 є абонентом ПАТ «Одесагаз» на підставі того, що вона фактично споживає природній газ.
Відповідачці була направлена заява-приєднання, яка підписана не була, проте ОСОБА_1 фактично споживала природній газ, що підтверджується Довідкою про фінансовий стан особового рахунку (а.с. 9-10).
Природній газ подавався абоненту ОСОБА_2 на підставі раніше укладеного Договору про надання населенню послуг з газопостачання № 301115 укладеного між Овідіопольським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» та відповідачкою 02.08.2013 року, особистий рахунок № НОМЕР_1 .
Споживач ОСОБА_1 порушила вимоги чинного законодавства України, а також не виконала умови Договору та Кодексу газорозподільних систем.
Так, 09 лютого 2018 року у абонента ПАТ «Одесагаз» ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 порушення вимог Кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Акт про порушення № 95 складено фахівцями ПАТ «Одесагаз» 09 лютого 2018 року згідно з яким у споживача ОСОБА_1 за адресою: : АДРЕСА_1 зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с. 12)
09 лютого 2018 року, одночасно зі складанням Акту про порушення було складено Акт про демонтаж побутового лічильника газу та Протокол №95/1 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, згідно з якими лічильник газу типу Самгаз RS G-4 заводський номер 3137797, 2010 року виготовлення, демонтовано та направлено на експертизу (а.с. 14,15).
19 лютого 2018 року була проведена експертиза лічильника газу споживача ОСОБА_1 .
На підставі Акта № 39 експертизи лічильника газу від 19.02.2018 року виявлені наступні порушення: порушена цілісність заводської пломби лічильного механізму. Кріпильний болт лічильного механізму має механічні пошкодження. Є доступ до лічильного механізму. Лічильник газу типу Самгаз RS G-4 заводський номер 3137797, 2010 року виготовлення визнано не придатним до подальшої експлуатації згідно вимог п.6.4.1. Р 50-071-98 та не допускається до застосування (а.с. 16).
Витрати на проведення експертизи підтверджуються рахунком № 58 від 14.03.2018 р7, відповідно до якого витрати, понесені на проведення експертизи побутового лічильника газу споживача ОСОБА_1 склали 3099 грн.39 коп. Даний рахунок відповідачем сплачений не був (а.с. 17).
За результатами проведення експертизи, відповідачці був направлений лист вих. №1 41 від 06.03.2018 року з повідомленням про дату, час та місце засідання комісії Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с. 18).
14 березня 2018 року відбулося засідання комісії ПАТ «Одесагаз» з розгляду актів про порушення Кодексу абонентом ОСОБА_1 , в результаті якого було прийнято рішення про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ в сумі 23 646грн. 20 коп. Вказане рішення оформлено протоколом №52 від 14.03.2018 року (а.с. 19).
Вартість не облікованого обсягу природного газу відповідачці нараховувалась законно, на підставі Акта-розрахунку № 52 від 14.03.2018 року, за період з серпня 2017 року до лютого 2018 року, з врахуванням номінальної потужності одного двохконтурного АОГВ та однієї газової плити (ПГ- 4) за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ на покриття виробничо- технологічних витрат протягом даного періоду (а.с. 20).
Суд вважає, що при складанні акту-розрахунку № 52 від 14.03.2018 року було враховано вимоги пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу газорозподільних систем, тобто, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
У зв`язку з викладеним вище, на думку суду, даний акт-розрахунок складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.
Про результати розгляду акту про порушення ПАТ «Одесагаз» повідомило відповідачку шляхом направлення листа-вимоги вих. № 172 від 15.03.2018 року про сплату вартості необлікованого об`єму природного газу, але до теперішнього часу відповідач належним чином не прореагувала на вимоги та не сплатила вищезазначених сум (а.с. 21).
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Одесагаз» є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім вищевказаних сум, з відповідачки на користь позивачів, в порядку ст. 141 ЦПК України - підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1921 грн., які були підтверджені банком документально (а.с. 11).
Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,89,95,133,141,174,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273,280-283 ЦПК України, ст.ст. 28,525,526,530,610,629 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», суд, -
1.Позов Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу задовольнити;
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.09.2019 р.

Суддя Д.М. Гандзій