КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/3405/17

провадження № 22-ц/824/12778/2019

20 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: служба в справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року складі судді Грегуль О. В.,

встановив:

15.03.2017 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не чинити їй та ОСОБА_3 перешкод в користуванні житлом - квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; вселити її та ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідачів передати їй ключі від квартири.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року зупинено провадження у справі № 754/3405/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 754/6621/17.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, справу направити для новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що дії відповідачів направлені на затягування судового спору щодо захисту її та неповнолітнього сина житлових прав. Протягом двох с половиною років судом не розпочато розгляд цивільної справи за її позовом, що суттєво порушує її законні права та інтереси.

У справі № 754/6621/17 провадження було відкрито пізніше, ніж вона звернулась до суду з даним позовом.

Оскаржуваною ухвалою суду порушуються строки розгляду даної цивільної справи. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Вказує, що відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд фактично обмежив стороні доступ до правосуддя та без будь-яких підстав застосував п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України. Безпідставне зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зазначили, що вказана справа та справа № 754/6621/17 пов`язані між собою, мають взаємовиключні вимоги. Судом першої інстанції використані всі необхідні вимоги при розгляді заяви про зупинення провадження у справі. Зупинення провадження в даній праві спрямоване на виконання вимог ч.1ст. 263 ЦПК України. Просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: служба в справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення (а.с. 18)

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 754/6621/17, суд першої інстанції виходив з того, що від правильності вирішення питання про наявність у ОСОБА_2 права користування спірним жилим приміщенням, яке вирішується у справі № 754/6621/17, залежить наявність права на вселення в спірне жиле приміщення.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за №6-1957 цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України (у редакції 2004 року), за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України (на час відкриття провадження у справі) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є усунення ОСОБА_2 та її сину ОСОБА_5 перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , а також їх вселення до вказаної квартири.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про існування об`єктивної неможливості розглянути справу про усунення перешкод у користуванні квартирою та, на підставі наявних доказів, самостійно встановити наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 7 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15, висновки якої зводяться до того, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, з урахуванням принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Дійшовши висновку, що від правильності вирішення питання про наявність у ОСОБА_2 права користування спірним жилим приміщенням, яке вирішується у справі № 754/6621/17, залежить наявність права на вселення в спірне жиле приміщення, суд першої інстанції повинен був поставити на обговорення питання про об`єднання даного позову та позову по справі № 754/6621/17, який також знаходиться в провадженні Деснянського районного суду м. Києва, від чого залежало своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою та у відповідності до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 382 -384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк