№ провадження 2/495/1253/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 вересня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Іванченко А.С.

Справа № 495/11391/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просить суд: встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.03.2008 року дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 0,377 га земельної ділянки, що складає 1/376 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 131 га, що належала померлому на праві спільної часткової власності на землю на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації № 474/2004 від 09.04.2004 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід спадкодавець - ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Позивач у своєму позові вказує, що 31.01.2017 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори їй було видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВО 445726 та серії НВО 445727 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,3945 га, та на земельну ділянку, що розташована: АДРЕСА_2 , площею 1,0521 га, які за життя належали ОСОБА_2 ..

Стверджує, що у листопаді 2018 року їй стало відомо, що ОСОБА_3 належали ще 0,337 га землі сільськогосподарського призначення, які не були успадковані за заповітом.

Згідно Витягу з державного земельного кадастру від 29.08.2018 вказана земельна ділянка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з не доведенням факту родинних відносин з померлим.

Разом з тим, зазначає, що вона є єдиною родичкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка з березня 2008 року забрала останнього проживати за адресою її реєстрації: АДРЕСА_3 , де вони вели спільне господарство, а позивач допомагала йому, оскільки спадкодавець тяжко хворів, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду.

Після смерті ОСОБА_2 поховала діда, здійснила усі обряди, наразі продовжує мешкати у будинку, де вони разом проживали, узяла на зберігання свідоцтво про смерть, документи на майно, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, та обставина, що у неї відсутні докази її родинних відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у нотаріальному оформленні спадщини, та з урахуванням того, що позивач є спадкоємицею до майна померлого ОСОБА_2 не лише за заповітом, а і за законом четвертої черги, у зв`язку із фактичним проживання протягом п`яти років, вважає за можливе оформлення її спадкових прав у судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, згідно якої він з позовними вимогами згоден та просить розглянути справу у його відсутності .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши позивача, допитавши в якості свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкодавець - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

За життя 25.04.2013 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким з належного йому майна: земельну ділянку площею 2,447 га, що знаходиться на території Маразліївської сільської ради масиви АДРЕСА_4; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом серії ІУ-ОД № 069252 на право приватної власності на землю заповідав ОСОБА_1 .

Тому, у зв`язку з вищенаведеним 31.01.2017 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_1 свідоцтво на право на спадщину за заповітом серії НВО № 445726, та серії НВО № 445727.

ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 1,3945 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Маразліївська сільська рада та земельну ділянку АДРЕСА_4 , площею 1,0521, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Білгород -Дністровський район, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач у своєму позові стверджувала, що після належного оформлення права власності на земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті ОСОБА_2 , їй стало відомо про наявність права власності померлого ще на 1/376 частки земельної ділянки із земель ВАТ «Октябрський», загальною площею 1055,378 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради.

Факт належності права власності на вищевказане майно підтверджує приєднаною до матеріалів справи копією Розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 474/2004 від 09.04.2004 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок, які розташовані на території Маразліївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», згідно якого передано громадянам, зазначеним у Списку /Додаток до розпорядження № 474/2004 від 09.04.2004/, серед яких значиться і ОСОБА_2 , земельних ділянок із земель ВАТ «Октябрський», загальною площею 1055,378 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 077951, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 474/2004 від 09.04.2004 та згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 018 від 29.08.2018, дійсно ОСОБА_2 є власником 1/376 частки земельної ділянки або земельної ділянки площею 0,337 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Маючи намір прийняти спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, де їй письмово було роз`яснено про відсутність доведеного факту родинного зв`язку між нею та ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, позивач вказує, що вона має право на спадщину як спадкоємиця за законом четвертої черги до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки проживала з спадкодавцем протягом п`яти років, вела з ним спільне господарство.

Даний факт підтверджує актом обстеження та опитування свідків від 14.12.2018 року, згідно якого свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджують, що гр. ОСОБА_1 дійсно здійснювала догляд за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2008 року по день смерті проживала однією сім`єю та вела спільне господарство в АДРЕСА_3 , де померлий проживав останні п`ять років без реєстрації.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п..

Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом.

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 .

Так, з наданої на запит суду копії спадкової справи № 504/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , що надійшла до суду 14.03.2019 року вбачається наявність довідок Монашівської сільської ради № 267 від 09.12.2013 року та № 268 від 09.12.2013 року.

Згідно довідки № 267 від 09.12.2013 року, виданої Монашівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав і був зареєстрований на території Монашівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_6 .

У відповідності до довідки № 268 від 9.12.2013 року, виданої Монашівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, в житловому будинку АДРЕСА_6 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала та була зареєстрована його дочка - ОСОБА_6 , 1965 року народження.

Відповідно до акту обстеження та опитування свідків від 17 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 170 виконкому Маразліївської сільської ради, ОСОБА_1 , що зареєстрована в АДРЕСА_3 дійсно здійснювала догляд за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким з 2008 року по день його смерті проживала однією сім`єю та вела спільне господарство в АДРЕСА_3 , де померлий проживав останні п`ять років без реєстрації.

Відповідно до довідки виданої Маразліївської сільською радою від 17 вересня 2019 року № 476, ОСОБА_6 , 1965 року народження зареєстрована в АДРЕСА_3 , але з 1996 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає і на день смерті ОСОБА_2 , за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_3 не проживала.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Таким чином, та на підставі вищенаведених довідок сільської ради, та допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.03.2008 року дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за законом щодо майна померлого ОСОБА_2 , оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.03.2008 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично прийняла спадщину, окрім того звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовилася від неї, тобто юридично також прийняла спадщину, інших спадкоємців судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. 3 СК України, 1261, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 89, 263, 264, 265,315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.03.2008 року дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 0,377 га земельної ділянки, що складає 1/376 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 131 га, що належала померлому на праві спільної часткової власності на землю на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації № 474/2004 від 09.04.2004 року і Державного акту серії ОД № 077951, виданого 06 квітня 2005 року Білгород - Дністровською районною державною адміністрацією для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області масив № 26, і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 14, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0782.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Маразліївська об`єднана територіальна громада Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Маразліївка, вул. Шкільна, 76, .

Повний текст рішення складений 27 вересня 2019 року.

Суддя: