КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 367/7025/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, постановленої в складі судді Пархоменко О.В. 18 червня 2019 року про залишення заяви без розгляду , у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: фельдшерсько - акушерський пункт села Рибник Дрогобицького району Львівської області (ФАП села Рибник) про встановлення юридичного факту,

У С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: фельдшерсько - акушерський пункт села Рибник Дрогобицького району Львівської області ( далі по тексту ФАП села Рибник).

На обґрунтування заяви вказував, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01.11.2016 скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2016 та ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 58,10 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, без номера, після смерті батька ОСОБА_2 , який був спадкоємцем ОСОБА_3 .

Зазначав, що під час розгляду справи № 442/96/15-ц, голова сільської ради стверджував, що жодних даних про рік побудови, про особу забудовника спірного будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 у сільській раді немає.

Вказував, що дані обставини були враховані судом та було прийнято відповідне рішення щодо визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом саме на житловий будинок загальною площею 58,10 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без номера. Проте, згодом з?ясувалось, що існує протокольне рішення № 19 4-й сесії 3-го скликання Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 29 грудня 1998 року, яким будівлі с. АДРЕСА_1 без номера присвоєно адресу: АДРЕСА_1 та переведено будинок до об?єктів комунальної власності, відповідного нежитлового фонду, і передано до оперативного управління Рибницького фельдшерсько - акушерського пункту.

Звертав увагу суду на те, що визнання факту відповідності спадкового майна, право власності на яке визнано рішенням Апеляційного суду Львівської області в справі № 442/96/15 від 01.11.2016 необхідно заявникові для належної реєстрації права власності спадкового майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: фельдшерсько - акушерський пункт села Рибник Дрогобицького району Львівської області (ФАП села Рибник) про встановлення юридичного факту залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що вказана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, а не окремого провадження.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується в повній мірі, виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт відповідності житлового будинку, загальною площею 58,10 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без номеру, яке рішенням Апеляційного суду Львівської області в справі № 442/96/15 від 01.11.2016 визнано спадковим майном ОСОБА_1 у відповідність із будинком загальною площею 58,10 кв.м, нежитловий фонд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення юридичного факту необхідно заявникові для подальшого вирішення питання щодо права на спадкове майно.

Проте, як убачається із заяви, між заявником та заінтересованою особою фельдшерсько - акушерський пункт села Рибник Дрогобицького району Львівської області існує спір про право, а саме щодо права ОСОБА_1 на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 , який рішенням Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 29.12.1998 переведено до об?єктів комунальної власності відповідного нежитлового фонду та передано до оперативного управління Рибницького фельдшерсько - акушерського пункту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спір щодо спадкового майна підлягає вирішенню у порядку позовного провадження з дотриманням правил виключної підсудності.

За таких обставин, суддею першої інстанції було дотримано норми процесуального права, а тому колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :