Справа № 336/5530/19
Провадження № 4-с/336/27/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Жупанової І.Б., за участю секретарки судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка А.М. на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копач Яни Миколаївни при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, боржник - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка А.М. звернулось до суду з вищезазначеної скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Я.М. по виконавчому провадженні № 52007435 від 15.08.2019 року при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати постанову старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Я.М. ВП № 52007435 про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.08.2019 року.

В обґрунтування поданої скарги зазначається про те, що за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2006 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі за текстом АТ «Родовід Банк») на підставі виконавчого листа № 1-527/2006 виданого 20.12.2007 року стягується матеріальна шкода у розмірі 194 800, 00 грн. АТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 52007435 з примусового виконання виконавчого листа, однак 23.08.2019 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову винесену старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Я.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.08.2019 року у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а заходи з розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до зазначеної постанови старшим державним виконавцем були направлені запити до відповідних органів з метою перевірки майнового стану боржника, однак з наданих відповідей вбачається, що у останнього не виявлено належне йому майно.

Скаржник вважає, що старший державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області незаконно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.08.2019 року у виконавчому провадженні № 52007435, оскільки не здійснив усіх необхідних дій, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

У судове засідання призначене на 12.09.2019 року представник скаржника, боржник та державний виконавець не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги та документи, додані до неї, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як встановлено судом, в провадженні Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходилось виконавче провадження № 52007435 з примусового виконання виконавчого листа № 1-527/2006 виданого 20.12.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Родовід Банк» матеріальної шкоди у розмірі 194 800, 00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Я.М. від 15.08.2019 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з вказаної постанови старшим державним виконавцем встановлено, що за боржником не зареєстровано нерухоме майно, відсутня інформація про зареєстровану за ним транспортну техніку, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших установах також відсутня, пенсію боржник не отримує, за цивільно-правовим та трудовим договором не працює, а тому в результаті вжитих виконавцем дій встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

В своїй скарзі АТ «Родовід Банк» посилається на не здійснення старшим державним виконавцем всіх необхідних дій, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» як на підставу визнання незаконних його дій та скасування постанови винесеної останнім про повернення виконавчого документа.

Вказані посилання стягувача старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не спростовані належними доказами, не надано суду жодного доказу на підтвердження законності винесеної ним постанови.

Судом направлено запит до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з метою надання матеріалів виконавчого провадження № 52007435, однак на момент розгляду скарги вказані матеріали на адресу суду не надійшли.

Інших доказів на підтвердження законності дій державного виконавця, спрямованих на встановлення інформації про боржника, його майно та кошти, а також щодо місцезнаходження останнього суду не надано.

Отже, матеріали справи не містять даних, які бсвідчили, що старшим державним виконавцем Копач Я.М. було вжито всіх необхідних заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення та спрямованих на встановлення та підтвердження обставин, що можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу.

Відтак, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем не було вжито всіх необхідних дій, що полягають у перевірці майнового стану боржника в повному обсязі, що унеможливлює реальне виконання судового рішення та суттєво порушує права стягувача.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Частиною 1 статті 453 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу порушують права стягувача та не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим вимоги скаржника підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 447, 448, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка А.М. на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копач Яни Миколаївни при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, боржник - ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Яни Миколаївни по виконавчому провадженню № 52007435 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.08.2019 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Копач Яни Миколаївни ВП № 52007435 про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.08.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.Б.Жупанова