Справа № 288/779/14-ц
Провадження № 2/288/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Попільнянська державна нотаріальна контора в Житомирській області про визнання договору купівлі - продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа Попільнянська державна нотаріальна контора в Житомирській області (далі - Третя особа) про визнання договору купівлі - продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /т.2 а.с.43-44/ вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом на майно ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вона проживала та була зареєстрована з 1989 року в її будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 та доводилась спадкодавцю невісткою. За час перебування в шлюбі з сином спадкодавця - ОСОБА_6 , який помер в 2008 році вони поділили будинок на дві квартири.

В 2011 році у ОСОБА_5 діагностували онкологічне захворювання, Позивач здійснювала догляд за нею та ОСОБА_5 заповіла все своє майно на Позивача, проте в подальшому, під час проходження Позивачем стаціонарного лікування, Відповідач, який доводився спадкодавцю рідним онуком, переконав ОСОБА_5 скласти новий заповіт, яким вона заповіла все своє майно в рівних частках по 1/2 на кожного на користь Позивача та Відповідача.

30 червня 2011 року, ОСОБА_5 у себе вдома, будучи прикутою до ліжка тяжкою хворобою, вчиняє інший правочин, яким на підставі договору купівлі - продажу (далі - Договір) продає Відповідачу будинок, розташований в АДРЕСА_1 . 17 серпня 2011 року Відповідач зареєстрував право власності на вищевказаний будинок.

ОСОБА_5 на наступний день після вчинення правочину розповіла Позивачу, що підписувала документи, проте пояснити, які саме не змогла, оскільки ніяких документів нотаріус та Відповідач їй не залишили. В подальшому вона попросила запросити нотаріуса, щоб скласти ще один заповіт на їх обох.

Умовами Договору визначено, що внаслідок продажу житлового будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб та обтяжень, а також будь - яких прав у третіх осіб щодо будинку немає. Укладаючи вказаний Договір Відповідач усвідомлював, що вказаний будинок є єдиним житлом Позивача та те, що заповіт було складено, лише на Позивача.

Також, в договорі зазначено, що Продавець зобов`язується сплатити заборгованість з комунальних послуг, звільнити житловий будинок від речей, вилучити ключі від житлового будинку в осіб, які їх мали та передати будинок Покупцю, а також зобов`язується знятися з реєстраційного обліку, разом з іншими особами, що проживають у вказаному житловому будинку до 30 червня 2011 року, тобто в день вчинення правочину. Такі умови не могли бути виконані Продавцем, так як ОСОБА_5 була прикута до ліжка, як і не могла підготувати документи для вчинення правочину.

Відповідач скористався безпорадністю і необізнаністю ОСОБА_5 та вчинив правочин, який є фіктивним, адже кошти при вчиненні купівлі - продажу ним не передавались, ОСОБА_5 не мала наміру зніматись з реєстраційного обліку та передавати будинок. Позивач, в свою чергу дізналась про вчинення правочину випадково, після смерті ОСОБА_5

12 січня 2017 року від Позивача надійшла заява про зміну підстав позову, подана в порядку статті 31 ЦПК України, (в редакції чинній на час подання заяви) /т.2 а.с.76-79/ в якій Позивач доповнила позов та вказала, що зазначений в Договорі кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, а сама земельна ділянка не була приватизована, в Договорі вказано житлову площу будинку - 49.0 кв.м., загальну площу - 101.2 кв.м., в той час, як відповідно до договору купівлі - продажу від 08 серпня 1978 року, ОСОБА_5 було придбано житловий будинок площею - 49.0 кв.м.

Позивачка вказує, що під час її проживання в будинку, за погодженням з ОСОБА_5 в 2001 році було здійснено перепланування на дві квартири за її власний рахунок. В одній з цих квартир, загальною площею 44.0 кв.м., житловою 18.3 кв.м., вона і мешкає на даний час, отже на момент посвідчення Договору, дані щодо технічних та індивідуально - визначених характеристик предмету Договору не відповідали фактичним.

В Договорі зазначено, що продаж житлового будинку вчиняється за ціною 44130 гривень, однак вказані кошти Відповідач не сплатив, що підтверджує невиконання ним істотних умов Договору. Всупереч пункту 10 умов Договору ОСОБА_5 до моменту своєї смерті проживала в спірному будинку і ніяких дій, направлених на виконання вказаного пункту не вчиняла, а саме речі не вивозила, з реєстраційного обліку не знімалась, Позивача, як особу, яка зареєстрована у вказаному будинку про звільнення будинку та зняття з реєстраційного обліку не попереджала, ключі не вилучала та Відповідачу не передавала.

У Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно власникам майна вказано ОСОБА_5 , в той час як у Договорі вказано - ОСОБА_5 , що не було прийнято до уваги під час посвідчення Договору.

ОСОБА_5 на момент підписання спірного Договору за станом здоров`я була прикута до ліжка, тому не могла перебувати в приміщенні нотаріальної контори, однак Договір не містить посилання на його вчинення поза приміщенням нотаріальної контори, поряд з цим, на момент укладення Договору не був присутній і Відповідач, оскільки він перебував на робочому місці.

Позивач зазначає, що Відповідачу було достовірно відомо про те, що ОСОБА_5 смертельно хвора та про її волю залишити будинок у спадщину розділивши між ними, однак, маючи намір заволодіти ним в цілому, він вирішив укласти спірний Договір. Однак, оплату за будинок, що був предметом Договору не здійснював та майно не приймав, що свідчить про те, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а обставини наведені вище, свідчать, про те, що під час вчинення правочину було допущено ряд істотних порушень актів цивільного законодавства.

Також, при підписанні спірного Договору не мала наміру на реальне настання правових наслідків щодо купівлі-продажу будинку і ОСОБА_5 , що підтверджується в сукупності наступними обставинами, а саме: вік продавця, її стан здоров`я, наявність спірного житла як єдиного, відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором купівлі-продажу продавцю та продовження нею проживати в спірному будинку після укладення Договору до своєї смерті.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та посвідчений Попільнянською державною нотаріальною конторою 30 червня 2011 року за реєстровим № 923 та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник Позивача в судовому засіданні позов з врахуванням змінених позовних вимог підтримав та просив його задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засідання проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні.

09 липня 2014 року, через канцелярію суду, надав до суду заперечення на позовну заяву в якому вказав, що Позивач та її чоловік не були власниками житлового будинку, який він придбав у власність у ОСОБА_5 , а лише проживали в ньому. Заповіт ОСОБА_5 від 09 липня 2011 року, яким вона заповіла частину майна на користь Позивача він не оспорює зазначає, що вказана обставина доводить те, що ОСОБА_5 повністю усвідомлювала значення своїх дій. При укладанні договору купівлі - продажу будинку Відповідач виконав всі вимоги державного нотаріуса під час придбання вказаного майна, а тому договір є законним і дійсним, ОСОБА_5 при укладені договору усвідомлювала значення своїх дій, що і зафіксовано у договорі та було встановлено нотаріусом при його укладенні. Права продавця ним порушено не було, оскільки жодних скарг від ОСОБА_5 з даного приводу не надходило, а судячи з останнього заповіту, вона перебувала в свідомості та усвідомлювала значення своїх дій. Право на земельну ділянку перейшло до Відповідача разом з придбаним нерухомим майном та її цільового призначення він не змінює. Позивач зверталась до адміністративного суду про визнання незаконним кадастрового номера та в задоволенні позову було відмовлено. Крім того, Позивач звертався до суду з аналогічною позовною вимогою про визнання договору купівлі - продажу недійсним, де було зазначено ті ж самі підстави та предмет позову. На підставі вищенаведеного Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 /т.1 а.с.59/

Представник третьої особи Попільнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, 01 листопада 2016 року надав до суду пояснення в яких вказав, що Позивач не є стороною договору купівлі - продажу, а також пояснив, що 30 червня 2011 року ОСОБА_5 за її волевиявленням та проханням залишити в таємниці (так як вона мала неприязні стосунки з Позивачем) вчинену нотаріальну дію, було відчужено належний їй житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . Перед укладенням договору було встановлено особу та визначено її волевиявлення, вивчено відповідні документи та підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії не було. Земельна ділянка не була предметом договору купівлі - продажу, так як не була приватизована, з приводу присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, Позивач зверталась до окружного адміністративного суду та в задоволенні позову було відмовлено. Також, рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі - продажу відмовлено. /т.1 а.с.151; т.2 а.с.70, 123, 185/

Суд, вислухавши Відповідача та представників сторін, вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи № 619/1915/2012, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 30 червня 2011 року, ОСОБА_5 (ПРОДАВЕЦЬ) передала, а ОСОБА_2 ( ПОКУПЕЦЬ ) прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 49.0 кв.м., загальною площею 101.2 кв.м., який розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0.1516 га. /т.1 а.с.5-6, т.2 а.с.5-6/

Відповідно до заповіту від 09 липня 2011 року, посвідченого нотаріусом Попільнянського нотаріального округу Пилипчуком А.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1029, ОСОБА_5 заповіла все належне їй майно по 1/2 ідеальній частині ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . /т.1 а.с.7, 116, т.2 а.с.59/

Відповідно до Витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 09 липня 2011 року та 02 листопада 2015 року, в Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт ОСОБА_5 від 09 липня 2011 року. /т.1 а.с.8; т.2 а.с.14-17, 60/

Згідно повідомлень Попільнянської селищної ради № 156 від 23 вересня 2011 року, № 595 від 15 вересня 2011 року наданих на запит адвоката Корольчук С.О. в протоколах сесій, засідань виконкому ради за 1993 - 2004 роки, рішення про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє; на протязі 2005 - серпня 2011 років, рішення про надання у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 не приймалось. /т.1 а.с.12, 13/

Згідно повідомлення відділу Держкомзему у Попільнянському районі Житомирської області № 1179/01-19 від 21 вересня 2011 року, наданих на запит адвоката Корольчук С.О. довідка про присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відділом не видавалася, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вищезазначену земельну ділянку на перевірку і визначення кадастрового номера, також не надходила. /т.1 а.с.14/

Як вбачається з висновку № 571/12-25 судово - почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 619/1915/2012 - 2/619/352/2012 від 31 жовтня 2013 року: 1. Підписи від імені ОСОБА_5 у рядку «Замовник (підпис)» у Заяві № 79 про надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 червня 2011 року до КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від заявника ОСОБА_5 - виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою; 2. Підписи від імені ОСОБА_5 у рядку «Підпис» під основним текстом Заяви від 30 червня 2011 року до Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області від ОСОБА_5 ; у рядку «Продавець» розділу «Підписи сторін» на зворотній стороні Договору купівлі - продажу житлового будинку від 30 червня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що посвідчений державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області та зареєстрований в реєстрі № 923; праворуч рукописного напису « ОСОБА_5 » у нижній частині лицьової сторони та ліворуч рукописного напису «ОСОБА_5» на зворотній стороні на електрофотокопії 1, 2, 3, 10, 11 сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 виданого 25 листопада 1999 року; у рядках № 4, 13, 17 графи № 7 «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» у Книзі реєстрації нотаріальних дій - Справа № 02-30 том № 1 «Реєстри для реєстрації нотаріальних дій» за 2011 рік, Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, яку розпочато 01 січня 2011 року та закінчено 18 серпня 2011 року, де за № 923 зареєстровано Договір купівлі - продажу житлового будинку від 30 червня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - виконані ОСОБА_5 . /т.1 а.с.16-32/

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2012 року, провадження у справі № 0670/11110/11 за позовом ОСОБА_4 до відділу Держкомзему у Попільнянському районі Житомирської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним кадастрового номера закрито. /т.1 а.с.60/

Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2013 року в справі № 619/1915/12, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук Людмила Адамівна про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 30 червня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори реєстраційний № 923 - відмовлено. /т.1 а.с.61-62/

Згідно ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 26 червня 2013 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2013 року залишено без змін. /т.1 а.с.63, 95-96/

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 24085448 від 10 липня 2014 року на підставі ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року, накладено заборону на відчуження нерухомого майна - житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 . /т.1 а.с.74/

17 липня 2014 року Попільнянською державною нотаріальною конторою надано матеріали на підставі яких було укладено Договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , а саме: договір купівлі - продажу житлового будинку від 30 червня 2011 року; договір купівлі - продажу від 08 серпня 1978 року; Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 червня 2011 року; кадастровий план земельної ділянки загальною площею 0.1516 га, кадастровий № :01:004:0028; довідка виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 2312, про відсутність зареєстрованих осіб, віком до 18 років; заява ОСОБА_5 від 30 червня 2011 року; копія паспорту ОСОБА_5 ; копія паспорту ОСОБА_2 ; заява та копія паспорту ОСОБА_10 ; Витяги з державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 30 червня 2011 року; Витяги з Державного реєстру правочинів від 30 червня 2011 року; Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30 червня 2011 року. /т.1 а.с.75-94/

28 серпня 2014 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи № 249 від 11 липня 2011 року на майно померлої ОСОБА_5 . /т.1 а.с.111/ З матеріалів вищезазначеної Спадкової справи вбачається, що 20 липня 2011 року ОСОБА_4 звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати її чоловіка - ОСОБА_5 , яка за життя заповіла заявнику все належне їй майно. /т.1 а.с.111/

Відповідно до Спадкової справи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею проживала, вела спільне господарство та була зареєстрована за вказаною адресою її невістка - ОСОБА_4 , яка з 05 травня 1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином спадкодавця - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , довідкою виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 2499 від 18 липня 2011 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , копією паспорта ОСОБА_4 , копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , витягом зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкових договорів) від 20 липня 2011 року, Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 20 липня 2011 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. /т.1 а.с.112-122/

Згідно технічного паспорту на садовий (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 14 вересня 2015 року, експлікацію приміщень проведено з визначенням наявності в будинку двох квартир. /т.1 а.с.249-251, т.2 а.с.11-13/

Відповідно до повідомлення Попільнянської центральної районної лікарні Попільнянської районної ради Житомирської області від 26 вересня 2016 року вих. № 1144, наданого на адвокатський запит від 16 вересня 2016 року, хвора ОСОБА_5 , 1930 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні з 16 травня по 24 травня 2011 року з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта, виражений корінцевий синдром; рак шийки матки. Під час перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_5 могла пересуватися у відділенні без сторонньої допомоги. /т.2 а.с.80, 81/

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала покази /т.2 а.с.194-201/ про те, що ОСОБА_5 знала давно, оскільки вона проживала недалеко від неї. ОСОБА_4 стала проживати в будинку з тих пір, як вийшла заміж за сина ОСОБА_5 , жили втрьох, баба в одній половині, а ОСОБА_4 з чоловіком в другій. Між собою в них були хороші стосунки, свідок чула про те, що баба склала заповіт, а потім був договір купівлі - продажу. Свідок бачила, як до баби в обід приїжджав нотаріус, вона в той час сиділа з ОСОБА_4 на веранді, нотаріус була одна, недовго, приблизно 10-15 хвилин. Баба була лежача. Відповідача свідок не бачила, була лише його матір.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала покази /т.2 а.с.194-201/ про те, що ОСОБА_5 знала більше 30 років, ходила до неї, допомагала. ОСОБА_4 ще за 5 років до одруження була приписана в будинку, жили вони в різних половинах. Коли свідок в обід приходила до ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які сиділи на веранді, вона бачила як на таксі приїжджав нотаріус та пробув недовго. Баба була лежача та коли вони запитали в неї, чому був нотаріус, ОСОБА_5 відповіла, що заповіт на ОСОБА_4 і онука був неправильний, після цього вона прожила близько місяця. ОСОБА_5 ОСОБА_5 весь час повторювала, що якби не ОСОБА_4 , вона б вже вмерла. ОСОБА_4 проводила добудову в будинку. ОСОБА_5 в свою частину поселила квартирантів, а сама в той час жила в с.Паволоч у діда та попросила ОСОБА_4 зробити ремонт та його зробила і перевезла бабу, з тих пір вони жили вдвох до тієї пори, як баба померла. ОСОБА_5 не могла ходити та сидіти, її потрібно було покласти і винести, хоч вона і була худа. На похороні була ОСОБА_4 і онук.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дала покази /т.2 а.с.194-201/ про те, що перший заповіт був на ОСОБА_4 , потім баба переписала його на свого внука. ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_4 , яка жила з ОСОБА_6 - сином баби, внук ОСОБА_2 з`явився після того, як баба захворіла. Перший місяць ОСОБА_5 не лежала, в травні вона приїхала з с.Паволоч в смт.Попільня, останній місяць баба була лежача та сама ходити не могла. Свідок в хаті не була, але бачила як приїжджав на таксі нотаріус, був недовго не більше півгодини, крім нотаріуса ніхто не виходив. Про продаж будинку свідок дізналась, коли почалися суди, зараз в будинку ніхто не живе, але ОСОБА_4 приходить наглядає.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні дав покази /т.2 а.с.194-201/ про те, що з Відповідачем він працює разом. Після обіду, близького другої години, ОСОБА_2 зайшов до нотаріуса та попросив свідка почекати його, потім він сказав, що купив хату. Свідок бачив, як ОСОБА_2 спілкувався з бабою, коли та жила в с.Паволоч, він регулярно до неї заїжджав. До нотаріальної контори бабу підвезли на автомобілі, а він з ОСОБА_2 прийшли пішки, після чого ОСОБА_2 повернувся через 1.5 години та вони з свідком поїхали працювати.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивачем оспорюється договір купівлі - продажу житлового будинку, на підставі якого, власник будинку - ОСОБА_5 здійснила продаж належного їй будинку Відповідачу, що призвело до порушення прав Позивача, оскільки між сторонами було укладено недійсний правочин, підстави недійсності якого, наведені Позивачем в позовних вимогах.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, якими визначено підстави недійсності правочинів регулюються Главою 16 Розділу ІV Цивільного кодексу України.

У відповідності до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Щодо обставин, на підставі яких Позивач посилається на недійсність договору купівлі - продажу, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 619/1915/12 - 2/288/20/13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук Людмила Адамівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2013 року в задоволенні позову було відмовлено.

У вказаному рішенні судом зроблено висновок щодо обставин, наведених Позивачем, як на підставу звернення до суду з вказаним позовом зазначено, що твердження позивача про те, що майно не передавалося і кошти не сплачувалися є безпідставним та надуманим; доказами укладення ОСОБА_5 договору купівлі - продажу під впливом помилки, Позивачем не доведено; спростовано посилання Позивача на відсутність при укладанні договору купівлі - продажу житлового будинку кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки його зазначено в Договорі; зроблено висновок щодо ідентичності імені та по батькові ОСОБА_5 /ОСОБА_5/, ОСОБА_5 / ОСОБА_5 /; доказами посилання Позивачки, щодо різних розмірів придбаного та проданого спірного житлового будинку не доведено.

Таким чином, судом при ухваленні вищезазначеного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2013 року, зроблено висновки щодо обставин, на які Позивач посилається, як на підставу звернення до суду з даним позовом та вказане рішення набрало законної сили.

Доводи Позивача щодо порушення нотаріусом при укладенні договору купівлі - продажу, а саме вказівка на те, що сторони спірного Договору не були присутніми при укладенні договору купівлі - продажу в приміщенні нотаріальної контори спростовуються поясненнями представника третьої особи Попільнянської державної нотаріальної контори та зафіксовано в Договорі, протилежних доказів на підставу своїх тверджень Позивач не надала.

Також Позивачем не надано доказів і на підтвердження того, що зі сторони ОСОБА_5 було відсутнє волевиявлення для вчинення правочину - укладення договору купівлі продажу.

Посилання Позивача на те, що під час її проживання в будинку, за погодженням з ОСОБА_5 в 2001 році було здійснено перепланування на дві квартири за рахунок Позивача спростовується дослідженими в справі матеріалами, а саме інвентаризаційною справою № 495 будинку , розташованого в АДРЕСА_1 , оскільки згідно відомості від 22 червня 1978 року про проведення внутрішніх обмірі та розрахунку площ приміщень /а.с.7/, з якої зокрема вбачається, що будинок мав фактично дві квартири раніше 2001 року. Крім того, підтвердження наявності дозволу власника будинку на проведення переобладнання будинку Позивачем не надано та таким чином спростовує твердження Позивача про не відповідність технічних та індивідуально - визначених характеристик предмету договору.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач суду вказаних обставин не навів, фактичних підтверджень, наявності порушення її прав зі сторони Відповідача суду не надала.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення його позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування недодержання сторонами в момент вчинення правочину вимог, встановлених законом, які призвели до порушення прав Позивача та підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтею 41 Конституції України; статтями 15, 16, 202, 203, 215, 625, 655 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Попільнянська державна нотаріальна контора в Житомирській області про визнання договору купівлі - продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник