Справа № 189/1414/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26.09.2019 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років.

Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч.1, 2, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, відповідно до п.20 Постанови пленуму Верхового суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З зазначених норм СК України випливає, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, повинні обоє батьків, зокрема, той з них, хто не проживає у сім`ї, за умови, що він може надавати таку допомогу.

Позовна заява не містить посилання на наявність доказів, які б підтверджували вказані у ній обставини, а саме, можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, посилань на стан здоров`я відповідача, наявність інших утриманців, відсутності у ОСОБА_3 доходів (зокрема, стипендії) а також, враховуючи те, що позивач також має обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не зазначено доказів на підтвердження доходів позивачки та витрат, які вона несе на утримання сина у зв`язку з навчанням (витрат на харчування, придбання одягу, підручників та інших необхідних речей для навчання), тобто позивачем не вказано, які саме витрати він несе у зв`язку із навчанням (з розрахунком чіткої суми витрат за чіткий період) та якими доказами такі витрати підтверджуються.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу).

У прохальній частині позову позивач просить стягувати аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не обґрунтовує чому стягнення аліментів повинно здійснюватися саме в цьому розмірі.

Суд роз`яснює, що 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це мінімальний розмір аліментів для дитини, а не для сина (доньки), які продовжують навчання, і розмір аліментів позивач повинен обґрунтувати у позові.

Окрім того, виходячи з норм статті 200 Сімейного кодексу України, аліменти стягуються безпосередньо на користь повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчатися, тому позивачу необхідно обґрунтувати необхідність стягнення аліментів на свою користь, а не на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, або уточнити заявлені позовні вимоги.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали шляхом надання уточненої позовної заяви та письмових доказів.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та йому повернена, а також те, що виконання ухвали вчинюється шляхом подання позовної заяви з усуненими недоліками з копіями для учасників, та належним чином оформленими доказами (засвідченими копіями).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Чорна