Провадження № 2/229/322/2019
РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участі секретарів судового засідання Гумірової І.О., Пивовара В.О.

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2114,48 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, які надає позивач, а відповідач їх оплачує. Відповідач мешкає в багатоквартирному будинку в квартирі АДРЕСА_2 . На протязі всього часу мешкання в вищезазначеній квартирі, відповідач, користуючись послугами Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», плату за отримані послуги здійснює нерегулярно та не в повному обсязі. У зв`язку з чим, сума заборгованості станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 склала 2114 грн. 48 коп.

Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області Петрова Є.В. від 05 березня 2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.33-34)

В судовому засіданні представник позивача підвердила обставини, які викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити з підстав викладених в ній.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовує свою позицію тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин викладених в позовній заяві. Зазначив, що дії позивача з приводу нарахування йому заборгованості в період проведення повірки лічильника за нормами водоспоживання є безпідставними. Договір на водопостачання з водоканалом не укладений. Він не користувався водою вже протягом довгих років, оскільки фактично проживав за іншою адресою. Вода подається до квартири неякісною, більш того в літній період вода подається нерегулярно. Він має захворювання шлунково кишкового тракту, а тому не вживає воду з під крану в квартирі. В 2018році він звернувся до УСЗН для отримання субсидії на утримання квартири, після чого йому стало відомо, що має заборгованість по воді. Оскільки він є людиною пенсійного віку, він не має коштів на повну оплату комунальних послуг по квартирі, вимушений користуватися субсидією. При наявності заборгованості субсидію не видають.Йому було запропоновано укласти договір реструктуризації на суму 2117грн. , в іншому випадку субсидію не можливо було отримати. Він підписав такий договір, але жодного платежу по ньому не зробив, оскільки він не має боргу по воді. Він не заперечує, що відбулася прострочка повірки лічильника, але фактично лічильник справний, і є показання лічильника, які були ще в 2010році - 00297м3. І такі ж показання на день перевірки лічильника в листопаді 2018р- 00297м3. На його думку повірку лічильника мав проводити в 2016році водоканал, а не він. Пояснення сусідки, яка начебто стверджує, що він її затопив водою, є безпідставними, оскільки затоплення було не від нього, а затоплення відбулося через заміну стояка службою "Комсервісу", які неякісно встановили стояк, і він підтікав. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є власником цієї квартири.

На ім`я відповідача ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 6-8,32).

Отже відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Компанія «Вода Донбасу». Ці обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого на основі Типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом(п.п. 1, 5 ч.3 ст. 20 Закону), а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про житлово-комунальні послуги.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично наданих житлово-комунальних послуг.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Тому суд не погоджується з доводами відповідача, що відсутність письмового договору на постачання води є підставою для не оплати отриманих послуг.

Судом встановлено, що за адресою відповідача: АДРЕСА_2 , встановлений індивідуальний засіб обліку № 232119 (а.с. 22).

Згідно протоколу наради Дружківського ПУВКГ по питанню виключення вузлів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунків з населенням, із реєстру програми обліку фізичних осіб від 01.09.2016 року, засіб обліку № 232119 був виключений з реєстру приладів обліку, який не пройшов повірку станом на 01.08.2016р і знятий з 01.09.2016р з перекладом на нормативний розрахунок (21-23).

Відповідно до п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. (Далі по тексту Правила)

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводиться за рахунок виконавця.

Згідно ст. 17 Закону України від 05.06.2014 року № 1314-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність», в редакції від 10.02.2016 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Законом України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для перевірки показників засобів обліку (ст. 20), тобто зазначений Закон не покладає обовязок з повірки засобів обліку на споживачів.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж покладають на виконавця (п. 32 Правил).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 532 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, яка набула чинності 24.10.2014 року, був затверджений Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), згідно п. 16 якого до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов`язані із збутом послуг споживачам, зокрема, витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води.

Постановою Національної комісії; що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10.03.2016 року № 303 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.04.2016 р. за № 499/28629 та набув чинності з 06.05.2016 року. Цим Порядком також передбачено, що до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов`язані зі збутом послуг споживачам, зокрема, витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води (п. 3.4).

Виходячи з аналізу зазначених норм , суд приходить до висновку, що саме позивач, як виконавець послуг з водопостачання, несе відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб. Отже саме позивач відповідає за своєчасну періодичну повірку лічильника відповідача станом на момент прийняття рішення від 01.09.2016р.

Проте позивач не вчинив ніяких дій щодо своєчасної повірки лічильника, який перебував у квартирі відповідача, оскільки вважав, що саме відповідач мав прийняти всіх заходів для своєчасної повірки лічильника.

Згідно загальної картки за особовим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ім`я ОСОБА_2 та розрахунку плати за водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2016 р. до 01.01.2019 р. за послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_2 , загальна сума заборгованості становить 2114,48 грн. (а.с. 6-8).

Судом встановлено, що за період з 01.09.2016 року по 15.11.2018 року нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за адресою відповідача здійснювалося за нормами водоспоживання.

Особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим позивачем на імя ОСОБА_2 , як споживача послуг за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6-8), Актом № 207534 від 21.11.2018 року, (а.с.24) Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, (а.с.25), підтверджується, що квартирний засіб обліку лічильник води КВ-1,5 заводський номер 232119, перебував на обліку виконавця, тобто позивача.

Згідно Акту № 207534 від 23.11.2017 року строк повірки лічильника КВ-1,5 заводський № 232119 - 15.11.2018 року, наступний строк - 15.11.2022 року, показання приладу на день прийому 00297 (а.с.24).

Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на лічильник води КВ-1,5, заводський номер 232119, повірка відбулася 15.11.2018 року, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам МПУ 392/03-2015 «Рекомендації. Метрологія. Лічильники води. Методика повірки» (а.с.25).

Вищевказане узгоджується з журналом №11 приймання приладів обліку води на повірку у фізичних осіб КП «Компанія «Вода Донбасу», згідно з яким лічильник води КВ-1,5, встановлений за адресою: АДРЕСА_2 , споживач ОСОБА_2 є придатним (а.с. 80-81).

Актом від 23.11.2018 року, який складений представником позивача у присутності відповідача за адресою АДРЕСА_2 , підприємство водопостачання прийняло в експлуатацію засіб обліку холодної води КВ-1,5, заводський № 232119 (а.с.24).

В особовому рахунку № НОМЕР_1 є відомості про встановлення 11.2018 року в квартирі відповідача лічильника КВ-1,5, номер 232119. В особовому рахунку також є відомості про те, що з вересня 2016 року плата за водопостачання нарахована за нормами споживання холодної води. Станом на 23.11.2018 року показання установки лічильника № 232119: 000297 (а.с.6-8).

Таким чином, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що станом на 01 вересня 2016 року в квартирі відповідача знаходився квартирний засіб обліку № НОМЕР_2 , КВ-1,5, який перебував на абонентському обліку виконавця (позивача). Цей засіб обліку був знятий 07 листопада 2018 року у зв`язку із необхідністю його періодичної повірки. 23 листопада 2018 року в цей же засіб обліку № 232119 був прийнятий в експлуатацію, оскільки за висновком повірки є придатний.

Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України від 24.06.2004р № 1875 - ІV "Про житлово комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 10 Правил оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п.15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Стаття 32 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», норми пунктів 10, 15 Правил не суперечать ст. 41 Закону України від 10.01.2002 року № 2918-III «Про питну воду та питне водопостачання» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), згідно якої облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Тобто, у разі, якщо в квартирі відповідача був встановлений засіб обліку води, єдиною підставою для переведення споживачів на плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання є виявлена несправність засобів обліку води, що не підлягає усуненню. Такі нарахування здійснюються лише з моменту виявлення несправності засобів обліку води.

Позивачем не надано суду доказів про несправність засобу обліку води № 232119, який був знятий для повірки. Навпаки, лічильник визнаний придатним до подальшої експлуатації. Суд приходить до висновку, що позивач здійснив нарахування відповідачеві плати за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період повірки лічильника з 01.09.2016 року по 15.11.2018 року за нормами споживання в порушення п. 15 Правил.

Нарахування плати за особовими рахунками з простроченим строком повірки засобів обліку за нормами водоспоживання суперечить вимогам закону, зокрема, ст. 16, ст. 32 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», пунктам 10, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно яких справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, крім випадків виявлення несправності засобів обліку води, що не підлягає усуненню.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не передбачено перевід споживача на нарахування плати за нормативами (нормами) споживання у зв`язку із спливом міжповірочних інтервалів.

В судовому засіданні відповідач неодноразово наголошував на тому, що 21.09.2010 року ним було проведено звірку з позивачем, були зафіксовані показання лічильника 00297 м3 , борг відсутній. Відповідач зазначив, що після проведення зазначеної звірки, він не користувався послугами водопостачання.

Вказане вище узгоджується з матеріалами справи . Згідно квитанції про сплату за послуги водопостачання ,(а.с. 70), 21.09.2010р прайцівником водоканалу зазначено, що на показання водолічильника 00297м2 боргу немає. Крім того, згідно акту прийому в експлуатацію засобів обліку холодної води від 23.11.2018 року, показання приладу на день прийому становлять 00297 м3 (а.с. 71), тобто за період з 21.09.2010 року по 23.11.2018 року вони залишились незмінними, що узгоджується з даними наведеними відповідачем в судовому засіданні, тому суд приймає їх до уваги та вважає їх правильними.

Отже фактично відповідач не споживав воду в зазначений період. Проте, позивач нараховує йому споживання води за нормою, через що штучно утворилася заборгованість в сумі 2117,48грн.

Позивач стверджує, що відповідач визнав суму заборгованості, оскільки уклав договір № 2608 про погашення заборгованості від 21.12.2018р. і сплатив частково борг у сумі 3 грн.

Суд не погоджується з такими доводами.

В судовому засіданні встановлено, що 3 грн відповідачем сплачено послуги водопостачання за листопад 2018року, про що свідчить квитанція (а.с. 90-91).

Факт укладання договору № 2608 не свідчить про наявність заборгованості, оскільки нарахування боргу за нормою споживання відбулося всупереч діючому законодавству.

Позивач на підтвердження факту користування послугами водопостачання посилається на Акт від 10.09.2019року, в якому зафіксовано, що споживач за адресою АДРЕСА_3 пояснила, що ОСОБА_2 раніше постійно заливав квартиру поверхом нижче. (а.с. 98).

Проте суд не приймає його до уваги, оскільки такий доказ не є належним. Користування послугами водопостачання не можуть підтверджуватися поясненнями фізичних осіб, тим більше, що як свідок особа, зазначена в акті не була допитана.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача боргу за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 2114,48 грн.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, не підлягають задоволенню також вимоги щодо стягненя судоих витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13,76 - 81, 89, 141,258-259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 вересня 2019року.

Суддя: Т.Л.Панова

повний текст рішення складено 17 вересня 2019року

Суддя: Т.Л. Панова