провадження № 2/243/2221/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2019 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Плаксіної Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу
за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
до ОСОБА_1
вимоги позивача: про стягнення заборгованості,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
У червні 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №б/н від 15.01.2008 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 19 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 10.05.2019 року у сумі 350 020 грн. 89 коп., що складається з заборгованості за прострочення тіла кредиту у розмірі 25 238 грн. 00 коп., нарахованої пені за прострочення зобов`язання в сумі 320 749 грн. 32 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 4 033 грн. 57 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином через оголошення на сайті суду (а.с.41,51,54), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 180 ЦПК України.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. що діє на підставі довіреності №367-К-Н-О від 31.01.2019 року (а.с.29) не з`явився, справу просив розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
17.07.2019 року по справі проведено підготовче засідання, призначено справу до розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин по справі (а.с.45).
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 15.01.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 19 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11-12).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.01.2008 року за відповідачем станом на 10.05.2019 року утворилась заборгованість у сумі 350 020 грн. 89 коп., що складається з заборгованості за прострочення тіла кредиту у розмірі 25 238 грн. 00 коп., нарахованої пені за прострочення зобов`язання в сумі 320 749 грн. 32 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 4 033 грн. 57 коп.. (а.с.5-10).
V. Оцінка суду.
Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Вирішуючи питання стосовно стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів та пені, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
У відповідність до статті 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Згідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція.
Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII вбачається, що цей Закон набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.
Розпорядженням від 30.10.2014 року № 1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до пункту 1 цього розпорядження Слов`янський район віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася АТО.
02.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, та визнання такими, то втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".
Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність:розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України" від 30.10.2014 №1053.
Вищевказаним розпорядженням затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час.
Указом Президента України №116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування).
Проте у назві Указу не йдеться про завершення АТО, а текст його не оприлюднений.
Отже, у суду відсутні підстави вважати, що Закон № 1669-VII втратив чинність, оскільки ним прямо визначено, що він втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції та його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 на момент укладання договору та на теперішній час, зареєстрована у сел.. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, що підтверджується копією Паспорта громадянина України (а.с.28), суд приходить до висновку, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у зв`язку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 01 січня 2015 року.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за пенею за прострочення зобов`язання у розмірі 320 749 грн. 32 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 4 033 грн. 57 коп., задоволенню не підлягають.
Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 25 238 грн. 00 коп.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 378 грн. 56 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,133,137,141,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530, 1048, 1049,1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за пенею за прострочення зобов`язання в сумі 320 749 грн. 32 коп., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 4033 грн. 57 коп., а також судового збору у розмірі 4 671 грн. 75 коп. - відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко