Справа № 466/1604/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/1789/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 466/1604/18

Провадження № 22ц/811/1789/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 4 квітня 2019 року (суддя Баєва О.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», про захист прав споживача та визнання договору нікчемним, -

встановив:

2 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання кредитного договору №б/н від 28 січня 2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_5 , нікчемним та застосування наслідків визнання договору нікчемним. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 січня 2014 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено кредитний договір №б/н. Зазначає, що 28 січня 2014 року ОСОБА_5 відкривала у відділенні банку поточний картковий рахунок для зарахування стипендії. Вказує, що її (позивача), як матір неповнолітньої, не повідомляли про відкриття кредитного договору. Вважає своє право порушеним. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 4 квітня 2019 року відмовлено в позові за безпідставністю.

Рішення суду оскаржують ОСОБА_1 та ОСОБА_6

ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 Зазначає, що 28 січня 2014 року підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приват Банк», коли вона була неповнолітньою та не мала повної цивільної дієздатності. Стверджує, що метою підписання такої заяви було відкриття поточного кредитного рахунку для зарахування стипендії.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

Встановлено, що 28 березня 2019 року Лобо ОСОБА_7 отримала кредитну картку, що стверджується прінт-скріном робочої сторінки ПАТ КБ «Приват Банк».

З виписки рахунку від 28 березня 2019 року вбачається, що банк встановив ОСОБА_5 кредитний ліміт в розмірі 500 грн.

Цього дня ОСОБА_5 проведено першу видаткову операцію у розмірі 450 грн. в банкоматі відділення ПАТ КБ «Приват Банк».

Судом встановлено, що на момент вчинення правочину ОСОБА_5 мала повну цивільну дієздатність, оскільки досягла повноліття.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Є встановленим, що на момент звернення з позовом ОСОБА_1 її дочка ОСОБА_5 мала повну дієздатність. Проте, нею ніяким чином не оспорювався факт укладання кредитного договору між нею та ПАТ КБ «Приват Банк».

ОСОБА_5 не заявляла вимог про визнання такого договору нікчемним.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 ПАТ КБ «Приват Банк» порушені не були.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 квітня 2019 року без змін, апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді