Справа № 127/2810/19
Провадження № 2/127/403/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі
головуючої судді Іщук Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,
позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Путіліна Є.В., відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №127/2810/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном.
Позовні вимоги мотивовано тим, що дружина позивача ОСОБА_4 є власником нежитлового приміщення № НОМЕР_1 площею 4,6 кв.м. - прибудова до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.03.2012 та свідоцтвом про укладання шлюбу від 22.05.1985 серії НОМЕР_2 .
Як зазначає позивач, між ОСОБА_4 та позивачем як фізичною особою- підприємцем 07.12.2017 було укладено договір оренди майна №1 (нежитлового приміщення №111 площею 4,6 кв.м. по АДРЕСА_1 ). Вказаним договором визначено, що саме позивач має оформляти документи в ПАТ «Вінницяобленерго», вести грошові розрахунки та документацію для проведення електроенергії, здійснювати розрахунки. Враховуючи те, що нежитлове приміщення не було забезпечене електропостачанням ПАТ «Вінницяобленерго» 15.12.2017 було надано технічні умови стандартного приєднання та 15.12.2017 укладено договір приєднання для електричних мереж №11298. Однак при проведені робіт по встановленню опори відповідачі чинили фізичні перешкоди працівникам виконавця. Мотивом не надання права на встановлення опори було те, що територія на якій мала бути розміщена опора являється власністю багатоквартирного будинку.
В інтересах позивача було подано до Вінницької міської ради адвокатський запит з приводу набуття прав на прибудинкову територію. У відповіді від 21.06.2018 повідомлено, що рішень про відведення земельної ділянки (прибудинкової території) Вінницькою міською радою не приймалось. Аналогічний адвокатський запит було надіслано до старшого по будинку, однак відповіді надано не було.
З огляду на наведене позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 29-31), посилаючись на положення Конституції України та Господарського кодексу України просив усунути перешкоди ФОП ОСОБА_1 у користуванні нежитловим приміщенням №111 площею 4,6 кв.м. - прибудовою до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити перешкод при встановлені опори, згідно технічних умов стандартного приєднання від 15.12.2017 та договору приєднання для електричних мереж №11298 від 15.12.2017 та стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати.
Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов (а.с. 49-51) з позовними вимогами не погодилася, просила постановити ухвалу про закриття справи, посилаючись на те, що ОСОБА_5 вчинив на неї наклеп, а також вводить суд в оману недостовірними показами.
Зокрема, як зазначає відповідач, позовна заява підписана ОСОБА_1 29.01.2019, проте в приміщенні, яке орендує позивач, електропостачання з`явилося декількома днями раніше. Через великі скляні вікно та двері видно, що там стоїть робочий стіл, комп`ютерна техніка. Періодично туди заходять відвідувачі іноді по одному, іноді групами. Отже, орендоване приміщення електропостачанням забезпечене, а орендар ОСОБА_5 використовує його на власний розсуд.
Як зазначає відповідач, мотивом ненадання права на встановлення позивачем опори електропостачання було захист природнього середовища на прибудинковій території та захист безпеки проживання. Беручи до уваги місце, на якому передбачалось встановлення електроопори та місцерозташування нежитлового приміщення 111, а саме на конструктивному елементі багатоквартирного будинку - сходах в будинок з одним під`їздом, в разі встановлення цієї опори була б створена небезпека для життя громадян, які проживають в будинку та іншим перехожим містянам, що пересуваються паралельно будинку з АДРЕСА_2 , так як провід з електрострумом висів би над їхніми головами і в силу непередбачуваних ситуацій могли б виникнути умови для обриву цього проводу з електрострумом в місці загального користування.
Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позов (а.с. 62) з позовними вимогами також не погодилася, просила постановити ухвалу про закриття справи, посилаючись на те, що 16 квітня 2018 року вона не могла чинити будь-яких перешкод позивачу, оскільки увесь день знаходилась на роботі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2019 як свідків викликано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2019 ( без винесення окремого процесуального документа) позивача зобов`язано надати робочий проект.
Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2019 та 07.08.2019 ( без винесення окремого процесуального документа) для роз`яснень робочого проекту викликані спеціалісти НКРЕКП (замінений спеціалістом інспекції Держенергонагляду) та ПАТ «Вінницяобленерго».
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідачі в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог, просили їх відхилити з підстав викладених у відзивах на позовну заяву. Також відповідачі додатково зазначили, що позивачем не доведено своє право на користування земельною ділянкою для встановлення електроопори на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 та відсутній дозвіл на порушення об`єкту благоустрою (зелених насаджень на прибудинковій території), а також порушуються їх права як співвласників багатоквартирного будинку.
Допитані як свідки ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які є працівниками підрядної організації, вказували на те, що бригаді, яка приїхала за адресою по АДРЕСА_2 , для встановлення електроопори, перешкоджали мешканці будинку (засипали яму, зривали огороджувальну стрічку), серед яких була ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , так їх називали мешканці. З цього приводу була викликана поліція.
Допитані як свідки ОСОБА_10 , який є страшим по будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які є мешканцями будинку, ОСОБА_12 , вказували, що після початку роботи бригади в двір вийшли мешканці будинку та поцікавилися в працівників наявністю дозвільних документи, однак їм показали лише план прибудинкової території з поміченою крапкою «стовп». Серед мешканців була ОСОБА_2 , однак вона ніяких дій не вчиняла, ОСОБА_3 взагалі не було. Після виклику ОСОБА_7 поліції, вони також викликали поліцію.
Спеціаліст Інспекції Держенергонагляду у Вінницькій області Гнатюк В.В. вказував, що хоча ТУ не передбачають встановлення електричної опри, її облаштування перебачено в робочому проекті в графічній частині, в текстовій частині про вказане мова не йде.
Спеціалістом ПАТ «Вінницяобленерго» Шевчук О.М. було надані роз`яснення щодо робочого проекту, вказуючи, що останній в своїй графічній частині передбачає встановлення електроопори (Пд (СВ95-2) на «зеленій зоні» біля будинку 1 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м.Вінниці, робочий проект відповідає нормам чинного законодавства, погоджений в установленому порядку, в тому числі із Департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради, встановлення опори ліній електропередачі напругою до 0,4 кВ не передбачає оформлення права на земельну ділянку.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Судом встановлені наступні фактичні обставини спарив, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо захисту порушеного права.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини п`ятої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право користування.
Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.
Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.
Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.
Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, пов`язане з наявністю перешкод у здійсненні ним права користування майном, особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 391 ЦК України.
Разом з ти, відповідно до статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдавати шкоду довкіллю.
Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02.03.2012 ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , на праві приватної власності належить нежитлове приміщення номер 111, площею 4,6 кв.м прибудоване до багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , (а.с. 5).
Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.05.1985 слідує, що ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 (позивачем).
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця. (а.с. 4)
07 грудня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, уклали договір оренди майна №1, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець ( ОСОБА_4 ) передає, а орендар ( ОСОБА_1 ) приймає у строкове користування майно приміщення на АДРЕСА_1 , площею 4,6 кв.м для комерційних потреб, (а.с. 9-10).
Вказаним договором до обов`язків орендаря по відношенню до ПАТ «Вінницяобленерго» віднесено: оформлення документів від імені орендаря (ФОП); ведення розрахунків за документацію, проведення електроенергії; проведення розрахунків з ПАТ «Вінницяобленерго» за рахунок орендаря та споживану електроенергію.
15 грудня 2017 року ПАТ «Вінницяобленерго» (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник) укладено договір №11298 про приєднання до електричних мереж, відповідно до пункту 2.1 якого виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору, (а.с. 12-13).
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 вказаного договору за цим договором до електричних мереж виконавця послуг або іншого власника мереж приєднується: офісне приміщення, місце розташування об`єкта замовника: АДРЕСА_1 . Місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на найближчій опорі новопроектованої ЛЕП-0,4 кв від ЗТП-666, згідно ТУ №43-84-3704 від 28.04.2017 (ФО ОСОБА_15 )
Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що замовник зобов`язаний розробити на підставі технічних умов від 15.12.2017 №11298, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі зовнішнього електрозабезпечення (від точки приєднання до об`єкта замовника), внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (у межах земельної ділянки замовника) та щодо безпеки електропостачання та погодити її з виконавцем послуг.
Крім того, відповідно до пунктів 3.2.2 та 4.1 договору замовник зобов`язався оплатити вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання в сумі 12480,00 грн.
З рахунку №1094 та квитанції №0.0.934415095.1 від 09.01.2018 вбачається, що позивачем проведено оплату в сумі 12480,00 грн. за приєднання до ВМЕМ (а.с. 14).
Однак, як встановлено судом, ні на час звернення позивача до суду, ні на момент ухвалення рішення, роботи по приєднанню офісного приміщення по АДРЕСА_1 до електропостачання виконавцем не здійснено.
У відповідь на адвокатський запит ПАТ «Вінницяобленерго» листом від 27.03.2019 №05.98-2801 повідомило представника позивача: «Для виконання будівельно-монтажних робіт по даному приєднанню товариством була залучена підрядна організація. Через перешкоджання у встановленні опори повітряної лінії електропередачі на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 особами, які орієнтовно (судячи зі слів) являються мешканцями за даною адресою, будівельно-монтажні роботи провести було неможливо. Залученою підрядною організацією здійснювалося декілька спроб (в квітні 2018 року) встановлення вищевказаної опори, які з огляду на зазначені вище обставини закінчилися без результативно. Станом на сьогоднішній день роботи із встановлення опори повітряної лінії електропередачі на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не здійснені».
Робочим проектом електропостачання офісного приміщення (стандартне приєднання до електричних мереж) по АДРЕСА_1 , розробленим ПАТ «Вінницяобленерго» згідно з ТУ від 15.12.2017 №11298, передбачено встановлення опори повітряної лінії електропередачі (Пд (СВ95-2) на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ( відображено в графічній частині проекту).
Судом установлено, що земельна ділянка прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на даний час перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Вінниці в особі Вінницької міської ради.
Вказана земельна ділянка площею 0,75 га була виділена військовій частині НОМЕР_4 під проектування і будівництво 14-поверхового 110 квартирного житлового будинку згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №660 від 17.12.1985 (а.с. 52, 53).
Суд звертає увагу, що правовстановлюючий документ на вказану прибудинкову територія відсутній, однак це не спростовує тієї обставини, що це є територія загального користування та є об`єктом благоустрою в розумінні Закону України « Про благоустрій територій».
Визначаючись щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з того, що Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року N2807-IV (далі - Закон N2807) визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону N2807 до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
Отже прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , на якій відповідно до робочого проекту передбачено встановлення опори повітряної лінії електропередачі, відноситься до об`єктів благоустрою населених пунктів. Щодо заперечень позивача, що віднесення до об`єкту благоустрою потребує її паспортизації, то суд звертає увагу, що положення Закону N2807 не пов`язують віднесення до об`єктів благоустрою з наявністю паспорту.
Як установлено судом, робочим проектом перебачено розміщення опори електропередачі «в зеленій зоні», що роз`яснено спеціалістом ПАТ «Вінницяобленерго» в судовому засіданні.
Зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об`єктів благоустрою( ст.21 Закону N2807).
До зелених насаджень в контексті Закону N2807 відносяться деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту ( наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105).
Об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. (ст. 14 Закону N2807).
Пунктом 1 частини першої статті 16 вказаного Закону передбачено, що на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.
Відповідно до частини першої та другої статті 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.
Дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються:
- особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту;
- у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.
В судовому засіданні встановлено, що для виконання будівельно-монтажних робіт по приєднанню приміщення АДРЕСА_3 до електропостачання необхідно встановлення на земельній ділянці опори повітряної лінії електропередачі, тобто необхідно виконання земляних робіт, якими буде спричинено порушення об`єкту благоустрою, тоді як всупереч положенням статті 26-1 Закону N2807 дозволу на порушення об`єкту благоустрою виконавчого органу міської ради позивачем не отримано.
При цьому, судом не встановлено обставин відповідно до яких такий дозвіл не вимагається, а саме відсутній документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; зазначені роботи не є у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку. А саме ці обставини виключають отримання відповідного дозволу.
Суд звертає увагу, що робочий проект погоджений з заступником директора департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради, однак вказане погодження не підміняє отримання відповідного дозволу на порушення об`єкту благоустрою в порядку визначеному Законом №2807.
На вказане погодження також посилається сторона позивача, яка обґрунтовує можливість розміщення опори без відведення земельної ділянки. Спеціаліст ПАТ «Вінницяобленерго», пояснюючи робочий проект та вказуючи на його відповідність Правилам приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженим постановою НКРЕ від 17.01.2013 №32, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.02.2013 за №236/22768, також звертав увагу на це погодження, зазначаючи, що відповідно до ДБН для розміщення опор повітряних ліній електропередачі напругою 0,4 кВ відведення земельних ділянок не здійснюється, а саме така лінія запроектована.
Суд звертає увагу, що відповідно до Державних будівельних норм України - Інженерне обладнання споруд, зовнішніх мереж. Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж ДБН В.2.5-16-99, затверджених наказом Держбуду України 27.07.1999 №179, не підлягають відведенню у постійне користування земельні ділянки для розміщення опор повітряних ліній електропередачі напругою 0,4 кВ; землекористування здійснюється в порядку, визначеному Земельним кодексом. Наразі, слід звернути увагу, що попри те, що вказані норми прийняті до набрання чинності Земельним кодексом України в редакції 2001 року (що діяла на момент спірних правовідносин) і до них не вносилися зміни, однак вони містять посилання на положення Земельного кодексу України. Норми ж останнього не містять положень про те, що будівництво та обслуговування ліній електропередачі напругою 0,4 кВ можливе без оформлення землекористування. Вказане також кореспондується з положеннями ст.14 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціалізованих зон енергетичних об`єктів», відповідно до якої земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Наразі доказів щодо надання земельної ділянки для встановлення опори повітряних ліній електропередачі матеріали справи не містять, а вказане погодження не є таким рішенням.
До того ж слід звернути увагу, що Правила приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджені постановою НКРЕ від 17.01.2013 №32 (чинні на час виникнення спірних правовідносин) передбачають надання послуги з приєднання після завершення заходів з питань землекористування (Розділ ІІ «Стандартне приєднання»).
Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає що, при проведені робіт по встановленню опори, а саме 16.04.2018 відповідачі чинили фізичні перешкоди працівникам виконавця.
Однак таке твердження, в частині дій ОСОБА_3 , жодним чином не підтверджене, враховуючи ту обставину, що 16 квітня 2018 року ОСОБА_3 впродовж всього робочого дня перебувала на робочому місці в ТОВ «ЖЕО», що підтверджується табелем обліку робочого часу за квітень 2018 року (а.с. 63). Показання свідків спростовуються вказаними письмовими доказами.
Що стосується відповідача ОСОБА_2 суд зазначає, що мешканці багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі відповідач ОСОБА_2 , висловлювали своє невдоволення початком виконання будівельно-монтажних робіт по приєднанню приміщення №111 до електропостачання шляхом встановлення на земельній ділянці опори повітряної лінії електропередачі. Однак, наявність таких обставин, в даному випадку немає правового значення, оскільки відсутні необхідні дозвільні документи, про що вказано вище.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте позивачем не доведено належними засобами доказування правомірності дій спрямованих на встановлення електроопори за відсутності дозволу на порушення об`єкту благоустрою виконавчого органу міської ради та оформлення відповідного землекористування, а також не доведено порушення його прав відповідачами.
З огляду на наведене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки у задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати слід залишити без відшкодування.
На підставі викладеного та керуючись ст.13, 15, 16, 391, 395, 396 ЦК України, Законами України «Про землі енергетики та правовий режим спеціалізованих зон енергетичних об`єктів», «Про благоустрій населених пунктів», ст. 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ,
ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,
ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складений 04.10.2019.

Суддя: