справа №176/1034/19
провадження №2/176/510/19
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 липня 2007 року на загальну суму 39725,91 грн. Одночасно, позивач просить стягнути із відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.07.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 11 квітня 2019 року, складає 39725,91 грн. (заборгованості за тілом кредиту - 19456,47 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4498,84 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 13302.70 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн., процентна складова штрафу - 1867,90 грн.), яку відповідач добровільно не погашає.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь зазначену суму заборгованості.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, при цьому в позовній заяві представником позивача Гребенюк О.С. зазначено про розгляд справи за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

У наданій відповіді на відзив представник позивача вказав, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг , Тарифами складають Договір про надання банківських послуг.Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком та відповідачем укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 у наданому відзиві на позов просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Так, у відзиві зазначає, що між нею та відповідачем не укладався жоден договір, а заява-анкета з бажанням отримати кредитну карту, не може виступати кредитним договором, адже це суперечить ч.1ст.1055 ЦК України про укладення кредитного договору виключно в письмовій формі.Зайва підписана 03.07.2007 року, а Умови та Правила надання банківських послуг, розміщені на сайті http://privatbank.iia/terms/pages/70/ лише з 01.04.2012р. Умови та правила надання банківських послуг, які діяли станом на 03.07.2007р. на сайті відсутні. Так як підписання Анкети-заяви відбулося ще в 2007 році, то відсутні докази того, що саме з цими Умовами і саме в цій редакції позивач ознайомив відповідача при виникненні відносин між ними.Такі Тарифи не можна (Умови та Правила) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.Окрім того, позивачем не надано жодного допустимого, достовірного та належного доказу отримання платіжної картки з зазначенням її строку та надання кредитних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 03.07.2007 року, розмір кредитного ліміту в заяві зазначений 250 грн.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Однак, зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв`язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 11.04.2019 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 39725,91 грн., з яких:

-19456,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

-4498,84 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту,

-0,00 грн. -заборгованість за нарахованими відсотками,

-13302,70 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання,

-100,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.,

-500,00 грн. - фіксована частина штрафу,

-1867,90 грн. - процентна складова штрафу.

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та наявності заборгованості по погашенню, представник позивача надав суду завірену анкету - заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.12.2010 року, копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.24-40).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2007 року відповідачем складена та підписана анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Розмір кредитного ліміту в анкеті-заяві зазначено 250,00 грн.Даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії та наміру відповідача про отримання кредиту заява не містить, натомість а анкеті-заяві виявлено намір ОСОБА_1 про оформлення на своє імя «пенсійну накопичувальну картку» (а.с.24,зворот).

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_1 підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, тарифів і пам`ятки клієнта, що в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг та про досягнення згоди між сторонами щодо всіх умов кредитування.

В позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що наявна анкета-заява про приєднання відповідача до умов та правил надання банківських послуг, в якій виражена згода останнього з тим, що ця заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг, під чим зокрема стоїть підпис останньої.

Цим підписом відповідач засвідчив, що йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді умови та правила надання банківських послуг.

Однак, самі умови та правила надання банківських послуг не містять жодних відміток ОСОБА_1 щодо ознайомлення із ними, або підпису позичальника щодо згоди із ними.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви-анкети позичальника, останній разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг.

З огляду на вище викладене судом вбачається, що між сторонами не було укладено у належній формі кредитного договору.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом .

Окрім вище викладеного, позивачем суду не надано доказів того, що відповідна банківська картка передбачена умовами заяви-анкети, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії цієї картки, що є істотними умовами договору, також не надано доказів зарахування кредитних коштів на картку (встановлення кредитного ліміту у розмірі т.п.).

У позовній заяві зазначено, що відповідачу позивачем було надано кредит у розмірі 10 600,00 гривень, при цьому із дослідженої в судовому засіданні анкети-заяви, розмір кредитного ліміту зазначений у розмірі 250 грн.

Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України підстав для відшкодування позивачу судового збору не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12,13,247, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська

Дніпропетровської області