Справа № 456/349/19
Провадження № 2/456/676/2019
РІШЕННЯ

іменем України

05 серпня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Гірненська сільська рада Стрийського району Львівської області про визнання права власності на ј частину житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності на ј частину житлового будинку «А-2», житловою площею 87,5 кв.м, загальною площею 168,1 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, гараж В, сарай Г, убиральня Д, навіс Ж, навіс З, колонка питна к, огорожа - №1, огорожа - №2, вимощення І, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є рідним братом позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гірне Стрийського району Львівської області помер їх батько ОСОБА_3 , а мама ОСОБА_4 померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 . 11.05.2005р. батько позивача склав заповіт, посвідчений у Гірненській сільській раді Стрийського району Львівської області, яким розпорядився Ѕ частиною належного йому майна в користь позивача, а другою половиною належного йому майна в користь братів позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Заповіт не змінено та не скасовано. Позивач прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька, так як відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2008 року по справі №2-2375/2008 за позивачем визнано право власності на 3/4 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Відповідач не прийняв спадщини, що відкрилася після смерті батька. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, не вчиняв жодних дій, які б свідчили, що він прийняв спадщину або мав намір прийняти спадщину. Так як відповідач не приймав участі у судовому засіданні у вищевказаній цивільній справі, перебував за межами України, а позивачу не було відомо його місце перебування, а тому суд не вирішив питання відносно 1/4 частини спадкового майна. Після повернення до України відповідач подав заяву до Стрийської державної нотаріальної контори про те, що не претендує на свою частку спадкового майна, спадщину не приймав і приймати не буде і не заперечує щоб все спадкове майно було оформлене на позивача. Державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку і рекомендував звернутися до суду. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ј частину будинку в с. Гірне Стрийського району Львівської області.

Представник третьої особи Гірненської сільської ради Стрийського району в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти визнання позову.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 08.07.1972 року Гірненською сільською радою Стрийського району Львівської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_7 12.12.2002 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29.06.1994 року Гірненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 20.02.2006 року Гірненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 17.05.2016 року Гірненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З довідки №06 від 02.01.2019 року виданої Гірненською сільською радою Стрийського району Львівської області ОСОБА_1 вбачається, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внуки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно заповіту, посвідченого 11.05.2005 року секретарем Гірненської сільської ради Стрийського району Львівської області Цетнар І., ОСОБА_3 належну йому половину усього майна заповів ОСОБА_7 , а другу половину в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20934006 від 17.11.2008 року ОСОБА_1 на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2008 року на праві приватної спільної часткової власності належить ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №107 виданої 18.01.2019 року Стрийським МБТІ ОСОБА_1 житловий поАДРЕСА_1 станом на 21.12.2018 року має наступні характеристики: житловий будинок «А-2» загальна площа 168,1 кв.м., житлова площа 87,5 кв.м., літня кухня Б, гараж В, сарай Г, убиральня Д, навіс Ж, навіс З, колонка питна к, огорожа - №1, огорожа - №2, вимощення І.

З відповіді Стрийської державної нотаріальної контори № 34/02-14 від 10.01.2019 року на заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 вбачається, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в АДРЕСА_1 свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.

З спадкової справи №19/2019 Стрийської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_2 11.12.2018 року подано заяву до Стрийської державної нотаріальної контори про те, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та про належність йому частки в його спадщині, однак спадщина ним не прийнята, на видачу свідоцтва про право на спадщину він не претендує, у судові органи за встановленням йому додаткового терміну достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини звертатися не буде.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що реалізувати своє законне право спадкування в позасудовому порядку позивач не змогла, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів про право власності, позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд вважає, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на ј частину житлового будинку «А-2», житловою площею 87,5 кв.м, загальною площею 168,1 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, гараж В, сарай Г, убиральня Д, навіс Ж, навіс З, колонка питна к, огорожа - №1, огорожа - №2, вимощення І, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на ј частину житлового будинку «А-2», житловою площею 87,5 кв.м, загальною площею 168,1 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, гараж В, сарай Г, убиральня Д, навіс Ж, навіс З, колонка питна к, огорожа - №1, огорожа - №2, вимощення І, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас