ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/123/19Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/866/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 302060000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/2453/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року, ухваленого суддею Радосюк А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, третьої особи на стороні позивача: Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай) та спонукання до видачі сертифіката на право на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, третьої особи на стороні позивача: Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,22 га із земель запасу Москалівської сільської ради; зобов`язати Лановецьку районну державну адміністрацію видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,22 га.

В первинній позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що в період з 1984 року по 1994 рік він був членом агрофірми "Збруч", в подальшому реорганізованої у КСП "Збруч". У 1994 році у зв`язку із створенням фермерського господарства він припинив трудові відносини в агрофірмі. У 2006 році, в результаті паювання майна агрофірми "Збруч" йому видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 від 10 березня 2006 року. На даний час агрофірма "Збруч" і її правонаступник ПСП "Збруч" ліквідовані. Оскільки на час отримання Агрофірмою "Збруч" Державного акту на право колективної власності на землю він був членом господарства, то відповідно користується правом на отримання земельної частки (паю). У січні 2017 року він звернувся до відповідача з листом, в якому просив видати йому сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,22 га. Листом від 19 січня 2017 року за №П-631/21 йому було відмовлено у видачі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) та запропоновано звернутися до суду.

В подальшому, під час підготовчого провадження, позивач змінив підставу звернення до суду, вказавши, що відповідно до ч.2 ст.31 ЗК України, він як член фермерського господарства має право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Діюче законодавство гарантує йому право на отримання земельної частки паю, як члену фермерського господарства. При цьому, законодавець визначає єдину умову за наявності якої він не може реалізувати це право - якщо він вже раніше набув права на земельну частку (пай).

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 (мешканця с. Москалівка, Лановецького району, Тернопільської області) до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області (місцезнаходження: м. Ланівці, вул. Незалежності, 19, Тернопільської області), третьої особи на стороні позивача: Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області (місцезнаходження: с. Москалівка, Лановецького району, Тернопільської області), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8) про визнання права на земельну частку (пай) та спонукання до видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року у справі №602/123/19 та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального законодавства та не відповідає вимогам матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд зобов`язаний був врахувати ті доводи, які були викладені ним у заяві про додаткове обґрунтування позовних вимог і дати їм належну правову оцінку, однак, суд першої інстанції не дослідив, не перевірив і не розглянув ті доводи, які були ним викладені. Зазначає, що діюче законодавство гарантує йому право на отримання земельної частки паю, як члену фермерського господарства і законодавець визначив лише одну умову, яка не може реалізувати його право - це якщо він вже раніше набув права на земельну частку (пай). Крім цього, вважає, що суд безпідставно застосував строки позовної давності.

ОСОБА_1 , Лановецька районна державна адміністрація Тернопільської області, Москалівська сільська рада Лановецького району Тернопільської області та Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №215, №207, №223, №231 і про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було доведено наявність у нього необхідних умов для набуття права на земельну частку (пай), як члену КСП та пропущено строк позовної давності.

Проте суд не звернув увагу на заяву ОСОБА_1 (а.с.39-40) щодо зміни підстави заявленого позову і відповідно не дав цьому належної оцінки.

Тому, колегія суддів вважає, що слід апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові з інших підстав, виходячи з такого.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 09 листопада 1988 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу в колгосп "Збруч" на посаду інженера-електрика та звільнено 26 лютого 1995 року згідно поданої заяви (ведення фермерського господарства), що підтверджується трудовою книжкою, серія НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 (а.с. 5-7).

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 був членом агрофірми "Збруч" судом не було встановлено, згідно з Архівної довідки №61 від 05 травня 2018 року, виданої архівним сектором Лановецької РДА, видно, що в протоколі загальних зборів власників земельних і майнових паїв від 04 лютого 1997 року №2 значиться список громадян по Москалівській сільській раді на роздержавлення земель Агрофірми "Збруч" ОСОБА_1 у даному списку відсутній (а.с. 9).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачено в ст.123 Земельного Кодексу України, а також статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Як вказано в ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Статтею 32 ЗК України встановлено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Аналогічні положення містяться у статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" відповідно до якої члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Позови, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів, разом з тим зверненню до суду з таким позовом має передувати вирішення питання приватизації земельних ділянок членами фермерських господарств за визначеними законом процедурами та реалізації відповідних прав у встановленому для цього порядку.

Як убачається з матеріалів справи, що позивач не звертався до уповноваженого органу щодо надання земельної ділянки відповідно до ч.2 ст.31 ЗК України як члену фермерського господарства і відповідно не приймалося офіційного рішення про відмову позивачу у наданні земельної ділянки у власність.

Реалізація такого права пов`язана не виключно з самим по собі існуванням такого права, а й з механізмом його реалізації, що не виключає обов`язку особи здійснити певні дії, визначені законом, тоді як позивач зазначених вимог законодавства не виконав.

Тому колегія суддів вважає, що даний позов є передчасним, оскільки позивачем не дотримано передбаченої чинним законодавством процедури набуття права власності на земельну ділянку, як члена фермерського господарства.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, третьої особи на стороні позивача: Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай) та спонукання до видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) - відмовити з наведених підстав.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, третьої особи на стороні позивача: Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай) та спонукання до видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) - відмовити.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді