Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 369/3682/16-ц

провадження № 61-23244св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Усатова Д. Д. від 05 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Мережко М. В., Данілова О. М., Суханової Є. М., від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» (далі - ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з квітня 2014 року ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» визнано виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 . Встановлено тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

З березня 2014 року відповідачі є власниками квартири НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 .

ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» неодноразово пропонувало відповідачам з`явитись до приміщення ЖКГ ЖК «Петрівський квартал», з метою укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який розроблений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд та прибудинкових територій», з урахуванням особливостей умов проживання на території ЖК «Петрівський квартал», однак відповідачі від укладення вищевказаного договору ухиляються.

З травня 2014 року відповідачі не сплачують послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чином утворилась заборгованість.

З урахуванням зазначеного та заяви про збільшення позовних вимог, ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь виконавця послуг з утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на 31 травня 2016 року в розмірі 10 123,46 грн; 7 123,13 грн - індексу інфляції, 609,90 грн - 3 % річних від простроченої суми, а всього 17 856,49 грн, які перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року позов ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» задоволено частково.

Стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 123,46 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговувала будинок АДРЕСА_1 та є виконавцем житлово-комунальних послуг, які надавались власникам квартир зазначеного будинку, в тому числі відповідачам, які є співвласниками квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку , які належним чином не виконували свої зобов`язання зі сплати послуг, які надавав відповідач, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачі на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 123,46 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав детального розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до задоволеної частини суми заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивач не довів своїх позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що у позовній заяві позивач порушував питання про стягнення оплати за утримання будинку та прибудинкової території, а у заяві про збільшення позовних вимог просив стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, які є різними видами стягнення, і, відповідно, нарахування за ці види послуг розраховуються за відповідними тарифами, встановленим законодавством.

Позивач у своєму розрахунку не конкретизував, за які саме послуги виникла заборгованість, а відтак судом першої інстанції не перевірялись вказані розрахунки, а тому висновок суду про стягнення заборгованості є передчасним, оскільки фактично не визначено за які саме послуги, в якому розмірі і за який період виникла заборгованість.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові та рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, належним чином не з`ясував обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у позові.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції безпідставно посилався на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» є виконавцем послуг по АДРЕСА_1 до 18 серпня 2015 року, оскільки в матеріалах справи міститься рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 червня 2014 року у якому зазначено, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вказаною адресою.

Крім того, матеріали справи також містять рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2015 року, згідно з яким ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 до 31 травня 2016 року. За погодженням органу місцевого самоврядування тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців вказаного будинку становив 5,70 грн за 1 кв. м.

Також безпідставним є посилання апеляційного суду на те, що позивач у своєму розрахунку не конкретизував, за які саме послуги виникла заборгованість, оскільки ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» є виконавцем послуг саме з утримання будинку та прибудинкової території. При цьому матеріали справи містять платіжні документи (квитанції) з зазначенням виду платежу - утримання будинку та прибудинкової території, а також розміру та періоду його заборгованості, що також відображено у розрахунку заборгованості.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення апеляційного суду без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Кривцовій Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 березня 2014 року є співвласниками квартири НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 червня 2014 року № 124/1 «Про встановлення тарифів на послугу з утримання будинків та прибудинкових територій», розглянувши лист директора ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» Гордєєвої Л. Б. від 16 червня 2014 року з приводу затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та з метою приведення тарифів на послугу з утримання будинків, зокрема будинку АДРЕСА_1 , та прибудинкових територій у відповідність до економічно обґрунтованих витрат на виробництво цієї послуги, поліпшення її якості, на підставі розрахунків ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс», яке визначене виконавцем послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, встановлено тарифи на послугу з утримання будинків та прибудинкових територій у розмірі 4,28 грн за 1 кв. м.

Рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2015 року № 3516 «Про визнання ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» виконавцем послуг та погодження тарифів» визнано ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 , та встановлено тарифи на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі 5,70 грн за 1 кв. м.

Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладався.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс», сума заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2014 року по 01 червня 2016 року становить 10 123,46 грн, 7 123,13 грн - індекс інфляції та 609,90 грн - 3 % річних.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до статей 156, 162 ЖК Української РСР власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд, посилаючись на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» є виконавцем послуг по АДРЕСА_1 до 18 серпня 2015 року, не надав належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме рішенню Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 червня 2014 року № 124/1, у якому зазначено, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території по АДРЕСА_1 (а. с. 36).

Вказуючи на те, що позивач у своєму розрахунку не конкретизував, за які саме послуги виникла заборгованість, суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач є виконавцем саме послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Крім того, у платіжних документах (квитанціях) зазначений вид платежу - утримання будинку та прибудинкової території, а також розмір та період заборгованості.

Крім того, у порушення положень статей 303, 316 ЦПК України 2004 року, апеляційний суд, відмовляючи у позові, обмежився лише посиланням на те, що суд першої інстанції не перевіряв розрахунки заборгованості, не визначив за які саме послуги, в якому розмірі і за який період виникла заборгованість.

Колегія суддів вважає, що, відмовивши у позові з вказаних підстав, апеляційний суд тим самим спір по суті не вирішив, право позивача на судовий захист, гарантований їй статтями 55, 124 Конституції України та передбачений статтями 3, 4 ЦПК України 2004 року, не забезпечив, свої процесуальні функції у забезпеченні змагального цивільного процесу не виконав.

Суд першої інстанції, установивши, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговувала будинок АДРЕСА_1 та є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме послуг з утримання будинків та прибудинкової території, які надавались власникам квартир зазначеного будинку, в тому числі відповідачам, які є співвласниками квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку та належним чином не виконували свої зобов`язання зі сплати послуг, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 123,46 грн.

Також суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на споживача послуг покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право виконавця послуг відповідно до частини першої статті 509 ЦК України вимагати сплату грошей за надані послуги.

Разом із тим, позивач на підтвердження позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не надав належних та допустимих доказів, а саме не надав суду першої інстанції розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2017 року скасувати, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець