Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просив про його задоволення, посилаючись на те, що 20 вересня 2017 року близько 17 год. 40 хв. в м. Василькові по вулиці Корчагіна, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.п. 12.1. 12.3 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , належним позивачу ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі Поліса № АК/3668996, в зв`язку із чим у встановленому законом порядку позивач ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено йому у розмірі 11 285 грн. 79 коп.

Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 26 479 грн. 36 коп., з яких страховою компанією було виплачено 11 285 грн. 79 коп., решту суми - 15 429 грн. 19 коп. позивач просив стягнути з відповідача, як особи, винуватої у завданні матеріальної шкоди.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача на свою користь 21 692 грн. 13 коп. матеріальної шкоди, посилаючись на те, що в зв`язку з відсутністю коштів на момент складання рахунку-фактури він був змушений відмовитись від заміни правої фари, вартість якої складала 7 592 грн. 55 коп.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 10 618 грн. 84 коп. та 704 грн. 40 коп. у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (21 692 грн. 13 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2017 року близько 17 год. 40 хв. в м. Василькові по вулиці Корчагіна, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.п. 12.1. 12.3 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , належним позивачу ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі Поліса № АК/3668996 (а.с.34), в зв`язку із чим у встановленому законом порядку позивач ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено йому у розмірі 11 285 грн. 79 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки завдані позивачу матеріальні збитки повністю страховою компанією не відшкодовані, невідшкодована частина - 10 618 грн. 84 коп. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача як особи, винуватої у завданні збитків.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 9 вказаного закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Виходячи з положень вищевказаного закону та норм діючого цивільного законодавства, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вищенаведена правова позиція Великої Палати Верховного Суду сформульована ним в постанові від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц і є обов`язковою для застосування судами.

Оскільки ліміт відповідальності ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3668996 за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., що повністю покриває розмір завданої позивачу ОСОБА_2 винними діями страхувальника ОСОБА_1 матеріальної шкоди - 26 479 грн. 36 коп., висновок суду про покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на ОСОБА_1 є помилковим та таким, що суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права, що привело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати на суму 1 056 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: