Дата документу 20.09.2019 Справа № 336/4231/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 336/4231/19 Головуючий у 1-й інстанції
суддя Дацюк О.І.
Номер справи 22ц/807/2930/19 суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Гончар М.С.,

секретаря Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна Меружана Оганесовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Шевчнківмького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна М.О.

Обгрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 54397423 з виконання виконавчого листа № 336/6180/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 31.05.2017 року про визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкування з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за встановленим графіком, яке було поновлено та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року, копію якої остання не отримувала, що є порушенням ч. 1 ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження».

18.06.2019 року ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а 20.06.2019 року будучи на особистому прийомі у державного виконавця Коциняна М.О. ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та дізналася про проведення виконавчих дій та про складені акти державного виконавця, про те, що вона нібито не виконує рішення суду і перешкоджає ОСОБА_2 спілкуватися з донькою. Складені державним виконавцем ОСОБА_4 акти є неправдиві і не відповідають дійсним обставинам.

11.04.2019 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, на підставі якої відраховують з її заробітної плати суму боргу у розмірі 8536.48 грн.. Зазначена сума складається з виконавчого збору в сумі 6400 грн., яка була визначена постановою від 14.03.2019 року про відкриття виконавчого провадження та штрафу в сумі 1700 грн., накладеного постановою від 27.09.2018 року. Зазначені постанови вона не отримувала.

Оскільки з початку відкриття виконавчого провадження., а саме з 14.03.2019 року її не повідомляли щодо вчинення виконавчих дій, постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, вважає, що дії державного виконавця Коциняна М.О. при здійсненні виконавчого провадження № 54397423 є незаконними, державним виконавцем не підтверджено наявність факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за виконанням рішення суду.

Просила визнати неправомірними дії державного виконавця, які полягають у невнесенні відомостей про вчинення виконавчих дій в частині складенні актів від 10 та 11 квітня 2019 року, скасувати постанову державного виконавця від 11.04.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2019 року.

Заперечуючи проти скарги державний виконавець Коцинян М.О. пояснив, що на його виконані перебуває виконавчий лист з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2017 року, яким встановлені способи участі ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_3 , 2012 року народження. Судом встановлений графік систематичних побачень ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , однак, матір`ю дитини ОСОБА_1 рішення суду тривалий час не виконується ані добровільно, ані примусово, адже у визначені судом дні ОСОБА_1 під різними приводами перешкоджає зустрічам ОСОБА_2 з дитиною, не відчиняє дверей, не відповідає на телефонні дзвінки, або надає недостовірні довідки про хвороби, тощо. З цього приводу державним виконавцем складено численні акти, також здійснювався виїзд за місцем проживання, за місцем роботи боржника, її сповіщали про необхідність забезпечення можливості зустрічі дитини з батьком у визначені судом дні, однак, більше півтора року вона жодного разу у встановлений судом час не забезпечила можливості зустрічі його з дитиною, під різними приводами ухиляючись від виконання рішення суду. Вважає, що дії державного виконавця є правомірними та такими, що вчинені в межах закону. Також зазначає, що 11.05.2019 року, 04.06.2019 року особисто представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 отримала копії матеріалів виконавчого провадження та ознайомилася із усім виконавчим провадженням. Отже, станом на 11.05.2019 року, 04.06.2019 року скаржнику було відомо про існування актів державного виконавця, Постанови державнрого виконавця від 11 квітня 2019 року, однак в передбачений чинним законодавством 10 денний строк з 12.95.2019 року по 21.05.2019 року ОСОБА_1 жодної скарги на дії державного виконавця подано не було, також не подано клопотання про поновлення пропущеного строку. Відповідно, подана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на дії та бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Коциняна М.О.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, прийняте рішеня без належної оцінки доказів. На момент відкриття виконавчого провадження, а саме від 14.03.2019 року і до теперішнього часу факту ухилення нею від виконання зобов`язань за виконавчим провадженням не було. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року, постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною від 19.04.2019 року та будь-яких інших документів щодо проведення виконавчих дій їй надіслано не було.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обгрунтоване та законне судове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без звадоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коцинян М. О., будучи належним чином повідомленим про час імісце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився , про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 42 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 449 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , в частині вимог про визнання неправомірними дії державного виконавця, які полягають у невнесенні відомостей про вчинення виконавчих дій в складення актів від 10 та 11 квітня 2019 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з тексту скарги не вбачається можливим встановити, які саме дії державного виконавця вона просить визнати неправомірними та на якій підставі, тому у суду немає підстав вважати, що державний виконавець діяв поза межами повноважень, а права боржника були порушенні, а відтак і не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині. Відмовляючи в задоволенні скарги про скасування постанови державного виконавця від 11.04.2019 року та зобов`язання Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя повернути кошти, які були стягнуті з заявника, суд першої інстанції виходив з того, що постановою від 14.03.2019 року про відкриття виконавчого провадження з боржника ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в сумі 6400 грн., а постановою від 27.09.2018 року на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1700 грн., зазначені постанови нею не оскаржувалися, тож ОСОБА_1 має обов`язок сплатити виконавчий збір та штраф, сукупна сума яких не перевищує п`яти мінімальних заробітних плат. За таких обставин вважає, що Постанова деджавного виконавця від 11.04.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 винесена у межах положень чинного законодавства, тому підстав для її скасування суд не вбачає.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, є передчасним, а тому з ними не можна повністю погодитись.

Встановлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2017 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , орган опіки та піклування - орган місцевого самоврядування, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси неповнолітньої особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, визначений спосіб участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за наступним графіком: кожний перший та третій тиждень місяця - понеділок, середа з 7-30 години до 20-00 години, п`ятниця з 7-30 години до 20-00 години суботи без присутності матері (тобто з п`ятниці на суботу донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання;

кожен другий та четвертий тиждень місяця вівторок, четвер з 7-30 до 20-00 години, субота з 8-00 години до 16-00 години неділі без присутності матері (тобто з суботи на неділю донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання; щорічно взимку та влітку - спільний відпочинок батька разом з донькою, на час його відпустки, без присутності матері дитини, не менше чотирнадцяти днів поспіль, в тому числі, за межами міста, за умови завчасного повідомлення матері про наміри проведення такого відпочинку та про подальше місце перебування дитини.

Виконавчий лист, виданий за рішенням суду, повертався з різних підстав, однак, постанови про повернення виконавчого листа скасовувались в судовому порядку.

З пояснень учасників справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2019 року за скаргою ОСОБА_2 визнані неправомірними та скасовані рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна М.О., ухвалені в межах виконавчого провадження № 54397423: повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.02.2019 року; постанова від 06.02.2019 року про скасування процесуального документу, якою скасовано документ "Постанову про накладення штрафу" від 27.09.2018року , що видана ОСОБА_6 ; зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна М.О. відновити постанову про відкриття виконавчого провадження № 54397423 від 20.12.2017 року, відновивши таким чином виконавче провадження № 54397423.

Постановою державного виконавця Коциняна М.О. від 14.03.2019 року на виконання ухвали суду від 28.02.2019 року було відкрите виконавче провадження з виконання вищезазначеного судового рішення.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що дії старшого державного виконавця, які оскаржуються вчиненні останнім при примусовому виконанні судового рішення немайнового характеру, а саме щодо визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 18 ЗаконуУкраїни "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішень немайнового характеру регламентовано розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження".

За положеннями ч.ч.1,2 ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Пунктами 5-6 розділу IX "Інструкції з організації примусового виконання рішень" від 02.04.2012 року №512/5, в редакції чинній на час прийняття державним виконавцем оскаржуваних актів та постанови, визначено, що якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження. При виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

ОСОБА_1 в скарзі зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року та виклики з метою визначення місця побачення ОСОБА_2 з дитиною їй не надсилалась і вона їх не отримувала.

20.06.2019 року на особистому прийомі у державного виконавця Коциняна ОСОБА_7 вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та тільки тоді дізналась про відкриття виконавчого провадження, про акти державного виконавця від 10 та 11 квітня 2019 року, про наявність вимоги державного виконавця від 22.03.2019 року.

Водночас, розглядаючи скаргу, суд першої інстанції не витребував у державного виконавця матеріали виконавчого провадження, безпосередньо судом не досліджувалися питання щодо направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року та інших виконавчих документів відповідно до частини першої статті 28 Закону України про виконавче провадження.

ОСОБА_1 в скарзі також зазначає, що 22.03.2019 року нею була подана заява до начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.03.2019 року про те, що вона знаходиться на лікарняному з 20.03.2019 року по 14.03.2019 року, а також повідомила, що її донька ОСОБА_8 знаходиться у виїзді терміном на 14 днів у м. Бердянськ з метою оздоровлення. 11.04.2019 року ОСОБА_1 подала заяву до начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій областьі Бондаренко О.Г., в якій зазначила про зміну місця проживання.

Проте, зазначені докази не були досліджені судом першої інстанції та їм не надана належна оцінка.

В матеріалах справи міститься постанова головного державного виконавця Коциняна М.О. від 19.04.2019 року про визначення мсця побачення стягувача з дитиною по примусовому виконанні виконавчого листа № 336/6180/16-ц виданого 31.05.2017 року, відповідно до якої останній визначив місце побачення стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 за адресою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, вулиця Брюлова, будинок 5 ( а.с. 75-76).

Матеріали справи не містять належних доказів щодо надсилання сторонам виконавчого провадження вищезазначеної постанови.

Отже, постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною була прийнята державним виконавцем 19.04.2019 року, тобто значно пізніше ніж постанова про відкриття виконавчого провалдження від 14.03.2019 року та вимога державного виконавця від 22.03.2019 року щодо виконання ОСОБА_1 рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2017 року.

Натомість, судом першої інстанції не надана оцінка вищезазначеним обставинам, в тому й числі, чи мала можливість ОСОБА_1 до прийняття постанови від 19.04.2019 року про визначення місця побочення стягувача з дитиною виконувати судове рішення, якщо в ньому не було визначено місце побачення стячгувача ОСОБА_9 з дитиною ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до статті 449 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У відзиві на скаргу від 15.07.2019 року державний виконавець Коцинян М.О. зазначає, що 11.05.2019 року, 04.06.2019 року представник стягувача Луценко І.В ОСОБА_10 отримала копії матеріалів виконавчого провадження та ознайомилася із усім виконавчим провадженням. Отже, станом на 11.05.2019 року, 04.06.2019 року заявнику було відомо про існування актів державного виконавця від 10 та 11 квітня 2019 року, постанови державного виколнавця від 11 квітня 2019 року, однак, в передбачений процесуальним законодавством 10- ти денний строк з 12.05.2019 року по 21.05.2019 року ОСОБА_1 не подала скарги на дії державного виконавця, також не подала клопотання про поновлення пропущеного строку, відповідно, подана скарга підлягає залишенню без розглядуу.

Водночас, суд першої інстанції не дослідив зазначені обставини та не надав їм ніякої оцінки, про них в ухвалі нічого не йдеться.

Таким чином, розглядаючи скаргу, суд першої інстанції не витребував у державного виконавця матеріали виконавчого провадження, безпосередньо судом не досліджувалися питання чи направлялася ОСОБА_1 постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року, виклики з метою визначення місця побачення ОСОБА_2 з дитиною, постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною від 19.04.2019 року, не з`ясовувався час, з якого заявниця дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Допущена судом першої інстанції неповнота судового розгляду унеможливлює вирішення скарги по суті судом апеляційної інстанції.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, в ході якого ОСОБА_1 , яка звернулася зі скаргою, не позбавлена права уточнити заявлені нею вимоги та узгодити їх зміст з положеннями закону, які регулюють спірні правовідносини.

Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2019 року у цій справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2019 року.

Головуючий Г.С. Подліянова

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова