Справа № 405/4174/19
УХВАЛА

30.09.2019 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря - Фришко А.Ю.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідач - Григоренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву представника відповідача про відвід судді Шевченко І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького Національного медичного університету про порушення конституційних прав працівника на відпочинок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовомпро порушення конституційних прав працівника на відпочинок до Донецького Національного медичного університету.

В судовому засіданні 30.09.2019 року представником відповідача підтримано заяву про відвід, який подано відповідачем - Донецьким Національним медичним університетом у справі, який мотивовано тим, що відповідач вважає, що позивач ОСОБА_1 та суддя мають дружні відносини і разом з участю чоловіка позивача відвідують кав`ярні м. Кропивницького, за якою ведуть дружні розмови і цей факт може підтвердити працівник університету ОСОБА_3 . Відповідач вважає, що раніше в судових засіданнях позивач дозволяла образливі слова на адресу позивача і суд не звертав увагу на її поведінку та не робив їй зауважень, а тому відповідач припускає, що суддя може прийняти необ`єктивне та упереджене рішення на користь позивача, проігнорувавши норми матеріального права.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлений відвід, позивач заперечувала проти заявленого відводу вказуючи на його невідповідність нормам чинного законодавства, необгрунованість.

За наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, заслухавши думку позивача, представника відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Зокрема, судом відзначається, що заявлений відповідачем відвід ґрунтується лише на припущеннях, будь-яких нормативних посилань заява не містить.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Аналізуючи підстави заявленого представником відповідача відводу судді, суд зазначає, що останні містять лише припущення що суддя може прийняти необ`єктивне та неупереджене рішення, ігноруючи норми матеріального права.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене вище, суд зупиняє провадження у даній справі і передає заяву про відвід до канцелярії суду для визначення на підставі ч.1 ст.33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду судді, який буде розглядати дану заяву про відвід.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у цивільній справі № 405/4174/19, провадження № 2/405/563/17 за позовом ОСОБА_1 до Донецького Національного медичного університету про порушення конституційних прав працівника на відпочинок.

Передати заяву про відвід судді Шевченко І.М., яка подана представником відповідача по цивільній справі № 405/4174/19, провадження № 2/405/563/17 за позовом ОСОБА_1 до Донецького Національного медичного університету про порушення конституційних прав працівника на відпочинок до канцелярії Ленінського районного суду м. Кіровограда для визначення автоматизованою системою документообігу суду та на підставі ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко