Провадження № 22-ц/4808/1061/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про стягнення заборгованості по сплаті пайового внеску, пені, інфляційних втрат та 3% річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Пастернак І.А. 10 квітня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

09.08.2017 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про стягнення заборгованості по сплаті пайового внеску, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23 лютого 2007 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та відповідачем було укладено договір №38 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста. Умовами договору передбачено сплату відповідачем попереднього розміру пайового внеску та суму остаточного розміру пайового внеску до моменту подання акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підпис голові державної приймальної комісії.

У червні 2014 року відповідач здав об`єкт нерухомого майна в експлуатацію, однак не сплатив у повному обсязі суму попереднього розміру пайового внеску, і такий був стягнутий з нього рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.09.2015 року.

30 грудня 2016 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та відповідачем укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору №38, відповідно до якої встановлено остаточний розмір пайового внеску 146 436,62 грн. та передбачено його сплату в 7-ми денний термін з моменту реєстрації Договору.

Посилаючись на те, що відповідач в установлений договором строк не сплатив пайовий внесок, позивач просив стягнути 143 436,62 грн. боргу, 18 760,72 грн. пені, 8 893,07 грн. інфляційних втрат та 2 228,60 3% річних, а всього 173 319,02 грн.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заборгованість за договором №38 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної інфраструктури міста від 23.02.2007 року, пені, інфляційних втрат та 3% річних, в загальному розмірі 173 319,02 грн., з якої: заборгованість за договором 143 436,62 грн.; заборгованість по пені 18 760,72 грн.; три відсотки річних 2 228,60 грн.; інфляційні втрати 8 893,07 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 599 грн. 78 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 23 лютого 2007 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_1 був укладений договір №38 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, а 30 грудня 2016 року додаткова угода до договору № 38, якою було передбачено розмір пайового внеску та відповідальність за несвоєчасну сплату останнього. Пайовий внесок у визначений договором строк відповідачем не сплачено, а тому позов є обґрунтований.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Зазначає, що фінансовим управлінням безпідставно подано позов, оскільки управління не є стороною договору. А посилання позивача на положення «Про фінансове управління» не є підставою для пред`явлення позову, оскільки Положенням не передбачено право фінансового управління подавати позовні заяви по такій категорії справ від імені виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Відсутнє таке посилання і в Положенні «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», яке було чинним на момент укладення Договору №38 від 23 лютого 2007 року.

Апелянт вказує на те, що сторонами договору №38 є виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та він, а тому лише виконавчий комітет наділений правом звернення до суду.

Крім того, умовами договору передбачено сплату штрафних санкцій саме на користь виконавчого комітету, а не на користь фінансового управління.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач та третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представники виконкому Івано-Франківської міської ради та фінансового управління апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.3 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Встановлено, що 23 лютого 2007 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_1 було укладено Договір №38 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста.(а.с.6)

Згідно п.3.1. Договору розрахунок попереднього розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 1 до Договору та становить 11 090,21 грн.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що замовник сплачує не менше 20 відсотків попереднього розміру пайового внеску у сумі 11 090,21 грн. протягом сорока банківських днів від дати, зазначеної на витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради протокольною частиною.

На виконання умов даного пункту договору ОСОБА_1 було сплачено 2 220,00 грн. тобто 20%.

Відповідно до п. 3.4. Договору несплачену суму попереднього розміру пайового внеску та суму остаточного розміру пайового внеску Замовник сплачує до моменту подання акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підпис голові державної приймальної комісії. Пунктом 4.1. встановлено, що Договір набуває чинності з дати прийняття рішення виконавчого комітету про надання дозволу на будівництво і діє до моменту виконання умов Договору.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 2 до Договору, який оформляється після затвердження в установленому порядку архітектурно-технічного паспорту об`єкта.

30 грудня 2016 року між виконавчим комітетом міської ради та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору №38 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста від 23 лютого 2007 року.

Відповідно до Додаткової угоди розділ 3 «Розмір і порядок сплати пайового внеску» викладено в новій редакції:

3.2. Розрахунок розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 2 Договору.

3.3. Величина пайового внеску визначена на підставі нормативів для одиниці створеної потужності (функціональної одиниці виміру) затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у сумі 6 659,17 грн. (без ПДВ).

3.4. Замовник сплачує пайову участь у сумі 146 436,62 грн. в 7-денний термін з моменту реєстрації Договору.(а.с.8)

Відповідач не заперечив того, що об`єкт будівництва, щодо якого був укладений договір на пайову участь, зданий в експлуатацію, однак пайовий внесок ним не сплачено.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.09.2015 року у справі №344/7490/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.10.2015 року, позовні вимоги фінансового управління про стягнення з ОСОБА_1 попереднього розміру пайового внеску задоволено та стягнуто борг в сумі 8 870,21 грн., який в подальшому боржником було сплачено в повному обсязі.

Листом №Я/104 від 24.02.2017 року фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради повідомило Яремчука В.П. про прийняте рішення про розтермінування розміру пайового внеску на 6 місяців, відповідно до його заяви від 11.01.2017 року, та запропонувало останньому з`явитись для підписання угоди до договору про пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. (а.с.12,13)

Оскільки ОСОБА_1 додаткова угода про розтермінування сплати пайового внеску підписана не була, 27.04.2017 року фінансовим управлінням було надіслано претензію-вимогу №179/16.5-14/35в щодо сплати пайового внеску в сумі 146 436,61 грн. (а.с.14)

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Згідно із положеннями статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1. договору №38 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної інфраструктури міста передбачено, що при простроченні платежу, визначеного пунктом 3.2. та 3.4 договору, замовник сплачує Виконкому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Встановлено, що станом на 07.07.2017 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №38 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної інфраструктури міста становить 173 319,02 грн., а саме: заборгованість за договором - 143 436,62 грн.; заборгованість по пені - 18 760,72 грн., три відсотки річних - 2 228,60 грн.; інфляційні втрати - 8 893,07 грн. (а.с. 15).

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не є стороною договору про пайову участь, а тому не вправі пред`являти до суду позов про стягнення коштів за невиконання умов договору, не приймаються до уваги, оскільки згідно п.8.6 Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради №1231-38 від 18 жовтня 2013 року, при невиконанні умов договору виконавчий комітет та/або фінансове управління має право звертатися в судові органи про стягнення коштів з боржників.

Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 10 квітня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 1 жовтня 2019 року.