Справа № 703/2842/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Кочетковій І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, укладеного 28 січня 2012 року.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

В позовній заяві ОСОБА_3 вказала, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Аналогічне встановлено судом із приєднаної до позовної копії паспорту позивача.

Суд неодноразово направляв на зазначену адресу судові повістки для виклику позивача у судове засідання, однак вони повертались без вручення із відміткою, що адресат за вказаною адресою відсутній.

Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У відповідності з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Частиною 8 статті 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на поштовому повідомленні про направлення судової повістки стоїть повідомлення про відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання, відповідно до наведених норм вона вважається повідомленою про день і час розгляду справи.

Суд намагався викликати позивача і шляхом направлення СМС-повідомлень. Так, в матеріалах справи міститься заява позивача на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлень, а також зазначено номер телефону, на який належало надсилати ці повідомлення.

Згідно з довідками ОСОБА_3 були доставлені судові повістки про виклик в підготовче судове засідання шляхом направлення СМС-повідомлення на кожне судове засідання.

Таким чином, судом встановлено, що належним чином повідомлений позивач двічі не з`являвся на розгляд справи, хоча про час і місце розгляду справи була кожного разу повідомлена належним чином з урахуванням ч. 8, ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України. Будь-яких заяв про розгляд справи у відсутності позивача на адресу суду не надходило. Не скористався позивач і своїм правом на розгляд справи за участі свого представника, в разі неможливості явки до суду особисто.

Повторна неявка позивача, повідомленого судом завчасно про місце і час судового розгляду, унеможливлює розгляд справи та порушує розумні строки розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд розцінює дані дії позивача як втрату інтересу до позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_3 належить залишити без розгляду, що не позбавить її права повторного звернення до суду з аналогічним позовом після усунення умов що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд через Смілянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий : Н.А. Кирилюк