СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження №2-з/760/279/19
У Х В А Л А

І . Вступна частина

25 вересня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права право користування квартирою.

ІІ. Описова частина

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права користування належною ОСОБА_2 на праві приватної власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , та вселення.

13 вересня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування у ПАТ КБ «Приватбанк» всієї інформації про рух грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 по 10.09.2019.

Ухвалою від 16 вересня 2019 року зазначену заяву було повернуто на підставі ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

23 вересня 2019 року Позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування від ПАТ КБ «Приватбанку» тієї ж інформації.

Свою заяву, як і попередню, Позивач обгрунтовує тим, що отримана інформація може підтвердити, що спірна квартира була придбана за рахунок спільних коштів подружжя (Позивача та Відповідача) а тому є об`єктом спільної власності подружжя.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з п. п. 4, 5 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Всупереч зазначеним положенням закону Позивач, як і в попередній заяві, з огляду на предмет позову, не зазначив обставин, для доказування яких необхідна витребувана інформація з ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки підстави позову не містять посилань на те, що Позивач вважає квартиру спільною сумісною власністю.

Зокрема, позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані посиланням на:

-частину 1 статті 405 Цивільного кодексу України (член сім`ї власника житла має право користування житлом);

-статтю 156 Житлового кодексу, яка встановлює право користування житловим приміщенням членами сім`ї власника;

-частину 1 статті 396 Цивільного кодексу України щодо право особи, яка має право на чуже майно, на захист цього права.

Таким чином, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 не стверджує про наявність права спільної власності на квартиру, а підстави для визнання за ним права користування квартирою не пов`язуються Позивачем з наявністю у нього прав співвласника, а навпаки підтверджують право приватної власності Відповідача на житло.

Відтак, дослідження походження коштів на придбання квартири не є предметом доказування у справі з огляду на заявлені підстави позову, в той час, як інших обставин, необхідних для вирішення справи саме з огляду на підстави позову, витребувані Позивачем докази не підтверджують.

Суд звертав увагу Позивача на ці обставини в ухвалі від 16.09.2019, проте вони залишені без реагування.

Крім того, суд звернув увагу Позивача на те, що він жодним чином не обгрунтував необхідності забезпечення доказів. Так, Цивільний процесуальний кодекс України розрізняє поняття забезпечення доказів, в т.ч. - шляхом витребування, (ст. 116 ЦПК України) та їх витребування (ст. 84 ЦПК України).

Принциповою ознакою для застосування інституту забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування (в даному разі - інформація про рух коштів на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк») може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Наявності таких підстав Позивачем не доведено як у заяві про забезпечення доказів від 13.09.2019, так і в заяві про забезпечення доказів від 23.09.2019.

Частиною 4 статті 117 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути ОСОБА_1 його заяву про забезпечення доказів від 23 вересня 2019 року.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 117 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Заяву від 23 вересня 2019 року про забезпечення доказів повернути ОСОБА_1 .

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: