Справа № 569/3075/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області в складі: головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, її батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що хоч і була зареєстрована в кв. АДРЕСА_2 , постійно проживала разом з батьками та братом в АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 . Її мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті брата вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини оскільки постійно проживала із спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_1 . Просить встановити факт її постійного проживання у квартирі АДРЕСА_1 в період з 2014 року по даний час.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задоволити.

Представник відповідача Рівненської міської ради Ярмолюк Я.М. в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 19 березня 2014року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 21 жовтня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , що видане 25 травня 2016 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , що видане 15 жовтня 1987 року ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , що видане 23 липня 1975 року ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23 серпня 2007 року квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по ј кожному.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивача та свідок ОСОБА_9 показали суду, що ОСОБА_1 проживала в квартирі АДРЕСА_1 а з дитинства, потім вийшла заміж. З 2014 року позивач проживає даній квартирі по даний час.

Вирішуючи питання про встановлення факту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом черги.

Відповідно до ч. 1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

26.02.2018 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П. надала позивачу ОСОБА_1 роз`яснення на її звернення про те, що остання пропустила строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6 , згідно ст.1270 ЦК України.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні з пояснень позивача, свідків, письмових доказів встановлено, що позивач проживала за адресою АДРЕСА_4 з 2014 року по даний час.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати, які понесені ОСОБА_1 , позивач просить покласти на неї.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 2014 року по даний час.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Рівненській міський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 .

Відповідач: АДРЕСА_6 міська рада, м.Рівне, вул. Соборна, 12а.

Суддя -