РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м.Рівне в особі Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року до Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_3 із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить суд визнати за нею право власності на спадщину у вигляді 1/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказала, що він є ріднім сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що його мати ОСОБА_6 є рідною дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 . 10 липня 1980 року ОСОБА_9 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Першої Ровенської державної нотаріальної контори Червук В.М., реєстровий № 3-1185, яким належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 заповіла своєму чоловіку ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_6 в рівних долях. Факт належності ОСОБА_9 домоволодіння по АДРЕСА_2 , підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.07.1961 року виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Ровенської міської ради депутатів трудящих Ровенської області. ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, до складу якої входило 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_2 . Тривалий час та на момент смерті його матері ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_6 постійно проживала з нею через важку хворобу. Також, утримувала господарство та доглядала непрацездатного батька ( ОСОБА_8 ). У зв`язку із цим і до і після смерті батька, управляла і володіла всім його майном. Отже його мати, фактично вступила в управління господарством - домоволодінням та земельною ділянкою на якій воно розташовано, утримувала його до моменту смерті. Після смерті батьків ОСОБА_6 спадщину не оформляла, проте володіла та управляла домоволодінням. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_6 , він звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу - Олинець А.М., про що відповідно була заведена спадкова справа № 10/2014. 14 липня 2015 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - Олинець А.М., йому були видані свідоцтва та витяги з державних реєстрів, а саме: - на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_10 , спадкоємцем якої за заповітом була її донька ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; на 1/6 частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_10 , спадкоємцем якої за заповітом був її чоловік ОСОБА_8 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого за законом була його донька ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.В червні 2019 року, перебираючи старі документи його мами, він віднайшов копію рішення Рівненського міського суду від 16 квітня 2014 року у справі № 569/21405/13-ц, за позовом ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначає, що вказаним судовим рішенням встановлено факт прийняття ОСОБА_6 у спадщину усього домоволодіння по АДРЕСА_2 .З наведеного вбачається, що до складу спадщини після смерті його мами - ОСОБА_6 увійшли також 2/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_2 , прийняття мамою в спадок яких нотаріус вважала не підтвердженим. У зв`язку з цим він звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд його задовільнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, де вказала, що не заперечують проти задоволення позову.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є ріднім сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим того ж дня Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.

ОСОБА_6 є рідною дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 виданим 09.03.1977 року міськвідділом ЗАГС м. Рівне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.04.1981 р.

10 липня 1980 року ОСОБА_9 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Першої Ровенської державної нотаріальної контори Червук В.М., реєстровий № 3-1185, яким належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 заповіла своєму чоловіку ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_6 в рівних долях.

Факт належності ОСОБА_9 домоволодіння по АДРЕСА_2 , підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.07.1961 року виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Ровенської міської ради депутатів трудящих Ровенської області .

ІНФОРМАЦІЯ_4, помер ОСОБА_8 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28.06.1996 р., який був зареєстрований та постійно проживав з 1961 року до дня смерті за вищевказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, до складу якої входило 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_2 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу - Олинець А.М., про що відповідно була заведена спадкова справа № 10/2014 (у спадковому реєстрі № 56740688)

14 липня 2015 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - Олинець А.М., ОСОБА_2 були видані свідоцтва та витяги з державних реєстрів, а саме:

- на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_10 , спадкоємцем якої за заповітом була її донька ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав;

- на 1/6 частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_10 , спадкоємцем якої за заповітом був її чоловік ОСОБА_8 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого за законом була його донька ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Наданий час ОСОБА_2 є законним власником 4/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Рішення Рівненського міського суду від 16 квітня 2014 року у справі № 569/21405/13-ц, за позовом ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено. Вказаним судовим рішенням встановлено факт прийняття ОСОБА_6 у спадщину усього домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами статті 1216 ЦК України, є спадкування.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами статті 1216 ЦК України, є спадкування.

Частиною третьою статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до територіальної громади м.Рівне в особі Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно- задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_6 , а саме на: 2/6 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 двокімнатний, житловою площею 40,5 кв.м., загальною площею 68,8 кв.м., позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» (матеріал стін цегла) та надвірні будівлі: Б-1 сарай (цегла), В погріб (цегла), № 1 огорожа (металева сітка).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5

Відповідач - територіальна громада м.Рівне в особі Рівненської міської ради, місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул. Соборна, 12 а, код. .

Суддя: С.П. Харечко