Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

місто Київ

справа № 761/4913/15-ц

провадження № 61-22759св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: Голова Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Амелін Андрій Миколайович, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року у складі судді Гуменюк А. І. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Антоненко Н. О., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у лютому 2015 року звернулися до суду з позовом до Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Амеліна Андрія Миколайовича (далі - Голова ДП «АМПУ»), Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») про визнання дій протиправними та визнання незаконними і скасування наказів.

Позивачі обґрунтовували заявлені вимоги тим, що ОСОБА_1 є начальником служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи, ОСОБА_2 є начальником відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи, ОСОБА_3 . є провідним юрисконсультом відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи. Зазначають, що ОСОБА_1 є головою комітету з конкурсних торгів, ОСОБА_2 - членом комітету з конкурсних торгів ДП «АМПУ». Зауважують, що 20 січня 2015 року ДП «АМПУ» видано наказ № 9, відповідно до якого створено комісію щодо перевірки результатів здійснення закупівлі за процедурою відкритих торгів і що за результатами проведеної перевірки складено акт від 26 січня 2015 року, яким комітету з конкурсних торгів рекомендовано відмінити торги протягом 3-х робочих днів з моменту отримання копії цього акта, а позивачів запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни у вигляді невиконання своїх службових обов`язків. Зазначають, що після їх звернення до суду відповідачами видано наказ від 25 лютого 2015 року № 60-к, згідно з яким їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Вважають дії відповідачів щодо створення комісії з проведення перевірки дотримання вимог чинного законодавства під час проведення тендерних закупівель, складання акта від 26 січня 2015 року про виявлення порушення тендерного законодавства та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності протиправними і такими, що порушують їх трудові права.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року, позов задоволений частково. Визнано незаконним наказ ДП «АМПУ» від 25 лютого 2015 року № 60-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що під час судового розгляду справи відповідачами не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивачів, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення, як і не надано доказу про наявність жодної зазначеної складової, не кажучи вже про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності можливе за наявності всіх зазначених складових. Крім цього, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено позивачами, внаслідок чого останні притягуються до дисциплінарної відповідальності. Водночас судом не взято до уваги як підставу для прийняття такого рішення акт перевірки, оскільки з викладених попередніх висновків в акті перевірки не можна достовірно встановити наявність відповідальності позивачів та порушення ними умов трудового законодавства, посадових обов`язків та розміру завданої шкоди, а отже відповідачами не доведена правильність формулювання притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Окрім цього, листом від 23 лютого 2015 року № 09 Первинна профспілкова організація ДП «АМПУ» повідомила відповідачам про відмову у наданні згоди на притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності. Отже, у відповідачів відсутнє право на притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкової організації. Таким чином, прийняття рішення про притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності фактично відбулось у спосіб та на підставах, які не передбачені положеннями трудового законодавства. Вимоги щодо скасування наказу від 20 січня 2015 року № 9, акта від 26 січня 2015 року та визнання дій відповідача протиправними є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку у квітні 2017 року, ДП «АМПУ» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник зазначає, що суди дійшли помилкового висновку про протиправність притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності , оскільки наявність відповідних обставин підтверджено актом перевірки від 26 січня 2016 року. Також суди безпідставно послались на відмову профспілки у притягненні позивачів до дисциплінарної відповідальності, оскільки чинним законодавством передбачена можливість притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілки.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивачі заперечували проти задоволення касаційної скарги, вважали її необґрунтованою.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ДП «АМПУ».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України 2004 року, відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з наказами від 07 листопада 2013 року № 239, від 28 лютого 2014 року № 26 та від 12 серпня 2014 року № 168 ОСОБА_1 призначено головою комітету з конкурсних торгів, ОСОБА_2 членом комітету конкурсних торгів ДП «АМПУ». ОСОБА_3 є провідним юрисконсультом відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи.

20 січня 2015 року відповідачем видано наказ № 9, відповідно до якого створено комісію щодо перевірки результатів здійснення закупівлі за процедурою відкритих торгів «Фарби та лаки на основі полімерів за кодом ДК 016:2010-20.30.1 (покриття для суден)» та комісії наказано провести детальну поглиблену перевірку обставин і процесу підготовки тендерної документації, процедури торгів та здійснення зазначеної закупівлі за кодом ДК 016:2010-20.30.1 (покриття для суден) та до 26 січня 2015 року надати складений акт.

За результатами перевірки складено акт від 26 січня 2015 року, яким рекомендовано скасувати торги по закупівлі товару «Фарби та лаки на основі полімерів за кодом ДК 016:2010-20.30.1 (покриття для суден)» протягом 3-х робочих днів з моменту отримання копії цього акта, а позивачів запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із невиконанням ними своїх службових обов`язків, яке тягне за собою відміну відкритих торгів та як наслідок, є перешкоджанням виробничій діяльності філій з проведення ремонтних робіт з фарбування плавзасобів та іншого майна його філій ДП «АМПУ».

Наказом від 22 лютого 2015 року № 60-к позивачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани.

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ознайомились 26 лютого 2015 року, а ОСОБА_3 05 березня 2015 року.

Позивачі є членами виборного органу Первинної профспілкової організації ДП «АМПУ».

Листом від 23 лютого 2015 року № 09 Первинна профспілкова організація ДП «АМПУ» повідомила відповідачам про відмову у наданні згоди на притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Крім того, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є неправомірні дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною другою статті 252 КЗпП України та частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Тобто, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Водночас судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено, що роботодавець не виконав обов`язок з надання доказів наявності фактів винного вчинення позивачами дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи зі специфіки повноважень суду касаційної інстанції, Верховний Суд не має права самостійно встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Враховуючи наведене, Верховний Суд констатує, що, ухвалюючи оскаржувані рішення, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшли правильних висновків про часткове задоволення позовних вимог у частині визнання незаконним оскаржуваного наказу ДП «АМПУ» від 25 лютого 2015 року

№ 60-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», з огляду на те, що відповідачі не навели необхідних складових притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Доводи касаційної скарги у цій частині фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин спору, що перебуває поза межами повноважень Верховного Суду як суду оцінки правильності застосування норм права судами першої та апеляційної інстанцій.

Також судами правильно встановлено відсутність попередньої згоди профспілкового комітету ДП «АМПУ» щодо притягнення позивачів, членами якої вони є, до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги Верховним Судом не встановлено.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко