Справа № 308/4157/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Малюк В.М., при секретарі Матіко Я.Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини, в режимі відеоконференції ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини, по якій судове засідання призначено на 11 год. 00 хв., 02.10.2019 року.

24.09.2019 року від відповідачки ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, в даній справі, в режимі відеоконференції з Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б. Клопотання мотивоване тим, що її адвокат Мартиненко А.В. мешкає в м. Запоріжжя та не має можливості прибути до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Дослідивши зміст поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Тобто, постановлення ухвали про участь учасника цивільного процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції є не обов`язком, а правом суду.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає цивільну справу.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Суд вважає, що викладені у клопотанні відповідачки підстави є недостатніми для застосування вимог статті 212 ЦПК України, оскільки, такі обставини не позбавляють відповідачку та її адвоката можливості безпосередньої участі в судовому засіданні в приміщенні суду, в провадженні якого перебуває справа.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, розгляд такої вже раніше призначено на 02.10.2019 року, коли в залі суду, де може бути проведена відеоконференція, можуть розглядаються кримінальні провадження в яких обвинувачені перебувають під вартою, а тому суд позбавлений технічної можливості розглядати дану цивільну справу в режимі відеоконференції.

Також, суд вважає, що проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції може значно ускладнити розгляд справи та збільшити час проведення судового розгляду.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про проведення у даній справі судового засідання в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 212,353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини, в режимі відеоконференції - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.