Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 520/13695/17-ц

провадження № 61-13753св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Нестеренко Надія Вікторівна,

заінтересована особа - житлово-будівельний кооператив «Малиновський-11»;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Одеська міська рада;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеренко Надії Вікторівни на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа - житлово-будівельний кооператив «Малиновський-11» (далі - ЖБК «Малиновський-11»).

Заява мотивована тим, що вона та ОСОБА_2 були близькими подругами, працювали на одному підприємстві. Згодом вона оселилася у квартирі ОСОБА_2 і протягом шести років фактично проживала разом з нею однією сім`єю, доглядаючи її, ведучи спільний побут, здійснюючи спільні витрати, піклуючись про неї. На той час ОСОБА_2 не могла власними силами фізично і матеріально самостійно забезпечувати собі нормальні умови життя, у зв`язку із чим потребувала сторонньої допомоги. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вона понесла всі витрати на її поховання. Спадкодавець в шлюбі не перебувала, дітей, братів, сестер, інших близьких родичів не мала. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте в оформленні свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин з померлою.

Ураховуючи викладене, заявник просила суд встановити факт її проживання однією сім?єю з ОСОБА_2 не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси у складі судді Луняченко В. О. від 20 грудня 2017 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 дійсно проживала у квартирі АДРЕСА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , з 2011 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто більше п?яти років.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, була пов`язана спільним побутом, мала спільний бюджет з 2011 року по час відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення факту проживання однією сім?єю з ОСОБА_2 необхідне ОСОБА_1 для оформлення спадкових справ.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради відкрито.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ЖБК «Малиновський-11», про встановлення факту проживання однією сім`єю закрито.

Закриваючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що районним судом питання про права, свободи, інтереси та обов`язки Одеської міської ради, не вирішувалося. Суд вважав, що положення частини першої статті 1277 ЦК України про зобов?язання органу місцевого самоврядування подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом не можуть тлумачитися як такі, що потребують обов`язкового залучення органу місцевого самоврядування до участі у спадкових справах, оскільки обов`язок органу місцевого самоврядування подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою виникає лише за наявності однієї з умов, а саме: відсутність спадкоємців за заповітом і законом; усунення їх від права на спадкування; неприйняття ними спадщини; відмова від її прийняття, а на день подання ОСОБА_1 заяви до суду такі умови не настали.

Постановою Верховного Суду від 23 січня 2019 року касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-47156св18).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року скасовано.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житлово-будівельний кооператив «Малиновський-11», про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право подати відповідний позов до суду на загальних підставах.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального законодавства з приводу незалучення до участі у розгляді справи у якості заінтересованої особи Одеської міської ради, внаслідок чого орган місцевого самоврядування було позбавлено законного права на визнання спірного нерухомого майна відумерлим.

Крім цього, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність спору про право у даній справі, а тому його необхідно розглядати в порядку позовного провадження з залученням до участі у справі всіх спадкоємців та заінтересованих осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_3 - адвокат Нестеренко Н. В., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року скасувати та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, не обґрунтував прийнятого судового рішення та не послався на норми права, що є підставою для його скасування.

Заявник вважає, що подати заяву до суду про визнання спадщини відумерлою є обов`язком органу місцевого самоврядування задля недопущення знищення майна, яке вибуло з управління власника і не набуло іншого власника - спадкоємця, а не правом, яке надає правових підстав створювати спір про право на спадкове майно за наявності прав у інших спадкоємців.

Посилається на пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Стверджує, що вирішення питання щодо реалізації права успадкування квартири в багатоквартирному будинку, який переданий в повне відання співвласників цього будинку, перш за все належить саме співвласникам цього будинку, а не територіальній громаді. Отож, залучення ЖБК «Малиновський-11» у якості зацікавленої особи, як власника будинку, було правомірним.

Заявник вказує, що ОСОБА_1 є спадкоємицею четвертої черги, від спадщини не відмовлялася, її не було усунуто від спадкування і вона є такою, що прийняла спадщину. Натомість органи місцевого самоврядування не є спадкоємцями, а обов`язки щодо майна померлого можуть виникнути лише через один рік після відкриття спадщини і не в якості спадкоємця, а в якості державного органу, на який покладено обов`язок щодо розпорядження безхазяйним (відумерлим) майном, яке перебуває у віданні відповідної територіальної громади і за умови відсутності у спадкодавця спадкоємців будь-якої черги.

Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про смерть від 13 липня 2017 року серії НОМЕР_1 виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою від 11 вересня 2017 року № 216, виданої ЖБК «Малиновський 11», ОСОБА_1 проживала без реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки від 11 вересня 2017 року № 217, виданої ЖБК «Малиновський 11», ОСОБА_2 проживала у вказаній квартирі з 26 вересня 1990 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою від 25 липня 2016 року № 97, виданою ЖБК «Малиновський 11», встановлено, що ОСОБА_2 була членом ЖБК «Малиновський 11» та приймала участь у будівництві кооперативного будинку АДРЕСА_1 , а у 1991 році виплачений пайовий внесок в повному обсязі, що також підтверджено довідкою від 18 липня 2016 року за № 92, виданою ЖБК «Малиновський 11».

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом із протоколу засідання правління ЖБК «Малиновський 11» від 29 листопада 2011 року ОСОБА_1 більше ніж п`ять років проживала із ОСОБА_2 Похороном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріаті контори Білик О. Г. від 16 вересня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між померлою та спадкоємцем.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеренко Н. В. не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Частиною першою, другою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Близьких родичів не мала.

З огляду на відсутність у померлої ОСОБА_2 спадкоємців за законом та заповітом, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин оскільки з померлою проживали разом тривалий час, вели спільне господарство, для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2

Вважаючи, що рішенням про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушуються її права, Одеська міська рада 17 квітня 2018 року звернулася до суду апеляційної інстанції з вимогою про скасування рішення першої інстанції.

Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Відсутність у померлої ОСОБА_2 спадкоємців за законом та заповітом, на підставі статті 1277 ЦК України, зобов`язує орган місцевого самоврядування подати заяву про визнання спадщини відумерлою.

Визнаючи право Одеської міської ради на оскарження рішення суду про встановлення факту родинних відносин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність залучення органу місцевого самоврядування до участі у справі.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 вказувала, що встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 необхідно їй для належного оформлення права на спадщину, а тому аналіз установлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку виник спір про право на спадщину.

З огляду на те, що спір виник щодо квартири, власником якої була ОСОБА_2 , а не щодо житлового будинку вцілому, суд апеляційної інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та визнав ЖБК «Малиновський-11» особою, яка не є зацікавленою у цій справі. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та відхиляє доводи заявника у цій частині.

За положеннями частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року та залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судом правильно застосовані, а посилання касаційної скарги на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Отже, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення апеляційного суду не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Нестеренко Надії Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк