Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 2-440/12
Провадження №2-в/433/70/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке питання, ініційоване Троїцьким районним судом Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-440/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судових витрат, з ПАТ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», в зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» прав кредитора, відповідно до Договору факторингу № 47 від 17.11.2016 .

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 19 липня 2019 року було ініційовано відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-440/12 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Луганська

Розгляд питання про відновлення втраченого судового провадження проведено з повідомленням всіх учасників справи.

Вирішуючи питання про відновлення втраченого судового провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Згідно положень статті 1 Закону України « Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку із проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України № 405/2014, яким було введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», а також розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», у зв`язку із проведенням на території міста Луганська антитерористичної операції, справи підсудні Жовтневому районному суду міста Луганська, юридично були передані Троїцькому районному суду Луганської області.

Судом встановлено наступне.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 19.07.2019 судом було ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-440/12 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Як вбачається з відповіді заступника керівника апарату Троїцького районного суду Луганської області від 22.07.2019 року, цивільна справа №2-440/12 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була предметом розгляду Жовтневого районного суду м.Луганська в паперовому вигляді до Троїцького районного суду Луганської області не передавалась. При цьому в АСДС Д-3 Жовтневого районного суду м.Луганська наявне рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 11.12.2013 року, яким частково задоволені позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зібрані матеріали справи є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-440/12 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 11.12.2013 року і вважає, що відновлення втраченого судового провадження в цій частині буде відповідати заявленій меті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-440/12 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині повного тексту рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 грудня 2013 року:

«Справа № 2-440/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року м. Луганськ

Жовтневий районний суд м. Луганська

У складі:

Головуючого судді Дідоренко А.Е.,

При секретарі Болотовій І.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м .Луганську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

24.06.2008 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, котрий в подальшому був уточнений, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору №0 від 27.06.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав в банківській установі позивача кредит у розмірі 214000 швейцарських франків строком до 27.06.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ПАТ «УкрСиббанк» 27.06.2007 року між банком позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 123907, за яким остання взяла на себе зобов`язання відповідати за повне й своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. У зв`язку з тим, що відповідачі не виконували умови договору, 22.11.2007 року позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_1 письмову вимогу № 34-15-26/257, у якому повідомив про дострокове припинення своїх обов`язків за кредитним договором та вимагав повернути усю суму заборгованості за кредитом, включаючи суму основного боргу, відсотки за користування ним та пеню. Позивач зазначив, що в добровільному порядку погашення існуючої заборгованості відповідачем не відбулося, станом на 08.11.2013 року її розмір складає 280134,21 швейцарських франків, що є еквівалентом 2433381,96 грн., та 65801,98 грн. пені. При цьому заборгованість за кредитом 214000 швейцарських франків, що є еквівалентом 1858908,65 грн., заборгованість за відсотками 66134,12 швейцарських франків, що є еквівалентом 574473,31 грн. Виходячи з наведеного, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року у розмірі 280134,21 швейцарських франків, що є еквівалентом 2433381,96 грн., та пеню у розмірі 65801,98 грн., а також понесені ними судові витрати у вигляді судового збору.

До початку судового засідання від представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до його початку надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги не визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , який утримується під вартою в Луганському СІ, відмовився від дачі письмових пояснень по суті пред`явлених до нього позовних вимог, наполягаючи на його доставці у приміщення Жовтневого райсуду м. Луганська для дачі особистих пояснень.

Відповідно до ст. 52 ЦПК України фізична особа має право відмовитися давати показання щодо себе…

Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови.

Таким чином, суд вважає за доцільне провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 , який тримається під вартою у Луганському СІ, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 158 ЦПК України судове засідання проводиться у спеціально обладнаному для цього приміщенні суду залі засідань, а доставка конвоєм сторони у справі до зали засідань діючим цивільно процесуальним законодавством України не передбачена.

При цьому суд приймає до уваги, що згідно з ч. 6 ст. 76 ЦПК України, якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою…, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду.

В даному випадку, як було зазначене вище, відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на дачу пояснень з приводу пред`явлених до нього позовних вимог, докази на підтвердження своєї правової позиції не надав. Клопотань про витребування та дослідження судом доказів, які він не має можливості зібрати та надати суду особисто через перебування під вартою, від ОСОБА_1 до суду також не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» / а. с. 24 28, 32, 209 213 т. 1 копії статутних документів/

27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 / а. с. 8 10 т. 1/, за умовами якого останній отримав в зазначеній банківській установі кредит на споживчі потреби у розмірі 40835 214000 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 8,99% річних, строком до 27.06.2014 року.

ОСОБА_3 . 1.3.4 Договору передбачає сплату відсотків за користування кредитом у період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі відсотки. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблено не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.1 Договору за порушення позичальником термінів погашення будь яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, окрема, термінів повернення кредиту / всієї суми або його частини/ та/ або термінів сплати відсотків за кредит та / або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого / еквіваленту/ розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору при порушенні позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків банк має право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій.

Відповідно до п. 6.2 Договору сторони погодили, що у випадку порушення позичальником умов договору банк надсилає на адресу позичальника повідомлення /вимогу/ про дострокове повернення кредиту. У разі неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення /вимоги/ банку, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення / вимоги/ про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення / вимоги/ в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення / вимоги/ банком, вважається термін повернення кредиту таким, що настав, на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення / вимоги/ про дострокове повернення кредиту від банку таким, що настав, а кредит обов`язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі.

Кредитним договором передбачений графік погашення кредиту / а. с. 11/.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором між ним та банком позивачем було укладено договір іпотеки №10466 від 27.06.2007 року / а. с. 108 109 т. 1/, предметом якого є нерухоме майно нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 525,9 кв.м., вартістю на день укладання договору 1204300 грн., яка належить іпотекодавцеві на праві власності.

Пунктом 2.1.2 Договору іпотеки передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених за цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язан за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи / а. с. 19 31 т. 2/, в результаті пожежі, яка мала місце 16.10.2009 року у нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: м. Луганськ, вул. Гоженко, 2В, вогнем було знищено шиферне покриття криши, площею 200 кв. м. внутрішнє оздоблення стін та стелі танцювального майданчика, службового приміщення, меблі на танцювальному майданчику, оздоблення стелі та стін у двох туалетах, пошкоджено металеві конструкції перекриття, площею 200 кв.м.

Згідно Витягу з кримінального провадження №0000117 / а. с. 40 т. 2/ за заявою ОСОБА_4 25.04.2013 року Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області було порушено кримінальне провадження за ст. 358 ч. 1 КК України. З зазначеного процесуального документу вбачається, що у червні 2007 року ОСОБА_5 уклав кредитний договір у Луганському відділенні УкрСіббанку на суму 214000 швейцарських франків та надав підроблений договір застави.

У зв`язку з порушенням умов договору кредитування з боку позичальника ОСОБА_1 21.11.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» направив на його адресу та на адресу поручителя ОСОБА_2 письмові вимоги № 3415-26/257 та № 3415-26/206 / а. с. 13, 14 т. 1/, в яких повідомив про дострокове припинення своїх обов`язків за кредитним договором та вимагав повернути усю суму заборгованості за кредитом, включаючи суму основного боргу, відсотки за користування ним та пеню.

Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_1 / а. с. 73 т. 1/ він зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 був вручений за вказаною адресою його батькові ОСОБА_6 23.11.2007 року / а. с. 29 т. 1/.

Лист на ім`я ОСОБА_2 був вручений за місцем її проживання її бабусі ОСОБА_6 29.11.2007 року / а. с. 30 т. 1/.

Станом на 08.11.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року становив 280134,12 швейцарських франків та 65801,98 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 214000 швейцарських франків, сума заборгованості за відсотками 66134,12 швейцарських франків, пеня за прострочення зобов`язань з повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за період з 08.11.2012 року по 08.11.2013 року - 65801,98 грн. /а. с. 3 11 т. 2/.

Суд не сприймає як доказ копію договору поруки № 123907 від 27.06.2007 року між банком позивачем та ОСОБА_2 , за яким остання нібито взяла на себе зобов`язання відповідати за повне й своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань, - оскільки згідно з висновком експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Луганській області №195/2 від 28.06.2013 року / а. с. 247 - 251 т. 2/ підпис від імені ОСОБА_2 , розташований у графі «поручитель» в договорі поруки №123907, який був укладений 27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань забезпечується неустойкою, порукою, гарантією, заставою, утриманням.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язань внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову ПАТ «УкрСиббанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між вказаною банківською установою та відповідачем ОСОБА_1 існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №0 від 27.06.2007 року.

Доказів визнання недійсним, розірвання вказаного договору суду протягом розгляду справи надано не було. Клопотань про витребування додаткових доказів не заявлялося.

Через порушення умов Договору з боку позичальника ОСОБА_1 своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку позичальник ОСОБА_1 у добровільному порядку не погасили, тому банком позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано пеню у межах річного строку позовної давності за порушення зобов`язань за кредитним договором.

Про бажання банку достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором у зв`язку з порушення з боку останнього умов кредитування, ОСОБА_1 був повідомлений, однак у добровільному порядку заборгованість не погасив.

Тому суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року, розмір якої станом на 08.11.2013 року становив 280134,12 швейцарських франків та 65801,98 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 214000 швейцарських франків, сума заборгованості за відсотками 66134,12 швейцарських франків, пеня за прострочення зобов`язань з повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за період з 08.11.2012 року по 08.11.2013 року - 65801,98 грн., з відповідача ОСОБА_1 шляхом проголошення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

Враховуючи курс валют, встановлений НБУ станом на день ухвалення цього рішення /11.12.2013 року/ - 899,8178 грн. за 100 швейцарських франків, розмір заборгованості за кредитом та відсотками за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року у національній валюті України становить 2520696,68 грн. /280134,12 швейцарських франків х :100 шв. франків х 899,8178 грн. = 2520696,68 грн./.

Оскільки суд розглядає справу у межах заявлених вимог, а позивачем при визначенні розміру заборгованості в еквіваленті в національній валюті було вказано її розмір як 2433381,96 грн., з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року у розмірі 280134,12 швейцарських франків, що є еквівалентом 2433381,96 грн., та 65801,98 грн.

Даючи оцінку ступеню обґрунтованості позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , суд доходить висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, оскільки позивачем протягом розгляду справи не було доведено суду наявність договірних правовідносин між їх банківською установою та ОСОБА_2 як поручителем ОСОБА_1 , що було б підставою для застосування солідарної відповідальності вказаних осіб за порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору №0 від 27.06.2007 року.

При цьому суд враховує, що згідно з висновком експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Луганській області №195/2 від 28.06.2013 року підпис від імені ОСОБА_2 , розташований у графі «поручитель» в договорі поруки №123907, який був укладений 27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Клопотань про призначення повторної експертизи, витребування додаткових доказів на підтвердження позовних вимог до ОСОБА_2 , від банка позивача протягом розгляду справи не надходило.

Що стосується позову в частині стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з платіжних доручень / а. с. 1, 2/ банком - позивачем сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700 грн.

Клопотань про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. протягом розгляду справи від позивача не надходило.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 533, 546, 554, 611, 615, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року у розмірі 280134,12 швейцарських франків / двісті вісімдесят тисяч сто тридцять чотири швейцарських франків 21 сантимів, що є еквівалентом 2433381,96 грн. /два мільйони чотириста тридцять три гривні триста вісімдесят одна гривня 96 копійок/, та 65801,98 грн. / шістдесят п`ять тисяч вісімсот одна гривня 98 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700 грн. / одна тисяча сімсот гривень/.

У задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 27.06.2007 року, - відмовити через необґрунтованість.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська.

СУДДЯ»

Із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Суський