Справа № 465/2150/18 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1155/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І..

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року в складі судді Кузя В.Я. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя,-

встановила:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 квітня 2017 р. між нею та відповідачем укладений шлюб. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28.11.2018 року Відповідач покинув її та більше не повертався.

Перебуваючи у шлюбі вони придбали автомобіль Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна: 2,4, державний номерний знак: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

06.04.2018 р. вона дізналася, що відповідач продав вище вказаний автомобіль за договором купівлі-продажу ОСОБА_8 .

Відповідно до Звіту про оцінку вартості майна колісного транспортного засобу марки Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна: 2,4, державний номерний знак: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ринкова вартість складає 326000,00 грн. З урахуванням рівності часток сторін у спірному майні, вартість частки кожного складає 163000,00 грн.

Просила суд відступити від засади рівності часток подружжя, відтак стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості її частки в автомобілі у розмірі 200000,00 грн., оскільки відповідач добровільно не бере участі у будь-яких витратах, пов`язаних з утриманням дитини, не надає жодної матеріальної допомоги.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя задоволено.

В порядку розподілу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію належної частки у спільному майні подружжя за автомобіль марки Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна: 2,4, державний номерний знак: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , в розмірі 200 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1295 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , вважає рішення незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що були наявні підстави для відступу від рівності часток, оскільки позивачка виховує малолітню дитину, при цьому перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а аліменти з відповідача не стягуються.

Однак, позивачка приховала те, що відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2018 року з ОСОБА_3 стягуються в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2018 року і до повноліття дитини. Крім цього, згідно із цим самим рішенням з ОСОБА_3 стягуються на аліменти на користь ОСОБА_6 на її особисте утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вказаного рішення він сплатив сумарно 32000 грн., на підтвердження надав відповідні квитанції.

Вважає, що жодних підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у суду першої інстанції не було, оскільки він належним чином дбав про матеріальне забезпечення його дитини та колишньої дружини, сплачував аліменти відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2018 року та систематично до моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів перераховував кошти на рахунок позивачки на утримання дочки.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 163000 грн. грошової компенсації належної частки у спільному майні подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 суд виходив з тих обставин, що в порядку розподілу вартості спільного майна подружжя необхідно визнати за позивачкою право на компенсацію 1/2 частини спірного автомобіля, при цьому врахував, що після розірвання шлюбу дитина проживала разом із позивачкою, отже вважав, що є підстави для відступу від засад рівності часток подружжя, а тому визначив частки в спірному майні подружжя 200000 грн. для позивача та 126000 грн. для відповідача.

Колегія суддів не може погодитися в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом встановлено, що 29 квітня 2017 р. між ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ) та ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстрований Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 78 (а.с. 8).

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Перебуваючи у шлюбі, сторони придбали автомобіль Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2,4, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 . Автомобіль та правовстановлюючі документи знаходилися у постійному розпорядженні і користуванні відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на встановлені судом обставини справи та в силу приписів ст.ст. 355-356 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю сторін.

В свою чергу, з відповіді Головного сервісного центру МВС України на ім`я адвоката Гуртової Т.І. від 26.03.2018 року № 31/172аз встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.01.2018 року ОСОБА_3 продав автомобіль Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2,4, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 (а.с. 12).

Стаття 63 СК України закріпила, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (стаття 65 СК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 згоду на продаж спірного автомобіля не давала.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач відчужив майно, право власності на котре набуто в шлюбі, без згоди позивачки, при цьому доказів передачі дружині 1/2 частини отриманих від продажу транспортного засобу коштів суду не надав.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_6 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2,4, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

При цьому, колегія суддів враховує роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», за якими вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі погодилися із вартістю спірного автомобіля, визначеною у Звіті про оцінку майна від 11.04.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_11 , за яким ринкова вартість об`єкту оцінки колісного транспортного засобу марки Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2,4 л., номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 на дату оцінки становить 326000,00 грн. (а.с. 14).

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про відсутність підстав для відступлення від рівності часток подружжя слід зазначити наступне.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

На підтвердження підстав для відступу від засад рівності часток подружжя позивач посилалася на те, що спільна дитина перебуває на її утриманні, відповідач добровільно не бере участі у будь-яких витратах, пов`язаних із утриманням дитини, не надає жодної матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції, вважав вказані позивачем підстави достатніми для відступу від засад рівності часток у власності подружжя.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2018 року з ОСОБА_3 стягуються в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2018 року і до повноліття дитини, а також на користь ОСОБА_6 на її особисте утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів враховує те, що позивач не зверталась з позовом про збільшення розміру аліментів, а доказів того, що стягнутий судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім для забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, під час розгляду справи суду не надано, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя є безпідставним, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості Ѕ частини спірного автомобіля у розмірі 163000 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію вартості Ѕ частки у спільному майні подружжя за автомобіль марки Toyota Camry, чорного кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна: 2,4, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова JTNBE 40 НОМЕР_5 , в розмірі 1630000 грн. (сто шістдесят три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк