ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/392/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Савенко О.М. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Омельчука Сергія Леонідовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 23 липня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Омельчук С.Л. звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зазначав, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто 69 232,08 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 1 582 210 грн. 05 коп., а також судові витрати 3 654,00 грн.

Згідно тексту мотивувальної частини рішення, судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконані, проте відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує повністю і станом на 06 березня 2015 року має заборгованість, яка складає 69 232,08 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1 585 210,05 грн., із яких заборгованість за кредитом 5 1403,11 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України на дату розрахунку становить 1 176 979,32 грн., прострочена заборгованість за кредитом 3 590,16 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 82 204,06 грн, заборгованість за відсотками 6 532,69 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 149 579,30 грн., прострочена заборгованість за відсотками 6431,29 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 147 257,54 грн., пеня за прострочення кредиту та відсотків 11 296,28 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 258 651,43 грн.

Згідно розрахунку на аркушах справи 22-24, на які посилається суд, починаючи з 16 березня 2012 року банком нараховувалася пеня за прострочення кредиту та відсотків, розмір якої станом на 06 березня 2015 року становить 11 296,28 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 258 651,43грн.

10 серпня 2018 року у Департаменті проблемної заборгованості роздрібних клієнтів №1 АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_1 отримав розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року із якого вбачається, що пеня за прострочення кредиту та відсотків почала нараховуватися банком лише з 28 серпня 2015 року.

Крім того, 21 серпня 2018 року Печерським відділенням №7 АТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано довідку про операції за кредитним договором, що пеня за прострочення кредиту та відсотків почала нараховуватися банком лише з 28 серпня 2015 року.

Вказаними доказами спростовується інформація, що зазначена у розрахунку заборгованість за кредитним договором, щодо того, що станом на 06 березня 2015 року розмір пені за прострочення кредиту та відсотків становив 11 296,28 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 258 651,43 грн.

Наявність недостовірної інформації у розрахунку заборгованості за кредитним договором, на який посилався суд в обґрунтування рішення, ставить під сумнів такий розрахунок в цілому, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що вищезазначені обставини є нововиявленими, оскільки мають істотне значення для правильного вирішення справи, так як саме на них ґрунтуються позовні вимоги, вони входять до предмета доказування у справі і можуть впливати на висновки суду, адже спростовують факти, покладені в основу рішення. Через надання банком недостовірної інформації вказані вище обставини не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи, а були встановлені лише 10 серпня 2018 року, тому є підставою для перегляду рішення суду, його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги ґрунтувалися на фіктивному розрахунку.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 23 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника Омельчук С.Л. про перегляд судового рішення від 28 грудня 2015 року Городищенського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 691/528/15, провадження № 2/691/234/15 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2548/74/35600 від 26 травня 2015 року за нововиявленими обставинами, правонаступник ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» м. Київ - відмовлено.

Залишено рішення від 28 грудня 2015 року Городищенського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 691/528/15, провадження № 2/691/234/15 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2548/74/35600 від 26 травня 2015 року в силі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Омельчук С.Л. просить скасувати ухвалу суду як постановлену з порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, не надано належну оцінку доказів по справі та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі вимоги заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав правової оцінки довідці про операції за кредитом від 21 серпня 2018 року за період з 26 травня 2006 року по 13 серпня 2018 року, які повністю відповідають розрахунку заборгованості від 10 серпня 2018 року і є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки на підставі цих розрахунків повністю змінюється сума заборгованості відповідача перед банком.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника відповідача, ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що Банком до позовної заяви було долучено розрахунок заборгованості за кредитом станом на 06 березня 2015 року, згідно якого нарахування пені за прострочення кредиту та відсотків здійснювалось з 16 березня 2012 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, отриманого відповідачем у Департаменті проблемної заборгованості роздрібних клієнтів № 1 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 10 серпня 2018 року, пеня за прострочення кредиту та відсотків у розрахунку станом на 10 серпня 2018 року нараховується з 28 серпня 2015 року.

Не заперечуючи проти вказаних обставин, трактування цих обставин як нововиявлених, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» вважає безпідставними та законодавчо необґрунтованими з огляду на те, що строк дії кредиту до 26 травня 2026 року, розрахунок заборгованості станом на 10 серпня 2018 року містить нарахування відсотків та неустойки за користування кредитними коштами. Що стосується періоду нарахування пені, то він становить з 28 серпня 2015 року по 10 серпня 2018 року з урахуванням примітки «сума розрахованої пені, відображається наростаючим підсумком, тобто на дату з розрахунку відображена пеня з урахуванням всіх попередніх розрахунків та погашень та терміну позовної давності».

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилався ОСОБА_1 у своїй заяві, не є нововиявленими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду та повторного розгляду справи.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанови або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Тобто , обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишилися невідомими учасникам справи, та стали відомі тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінились тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14 лютого 2018 року по справі № 147/13-ц/61-165вс17, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при застосуванні відповідних норм права.

Отже, перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами не може ґрунтуватися на припущеннях заявника

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи. Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказує на нововиявлену обставину на розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року станом на 06 березня 2015 року, в якому відображено, що нарахування пені за прострочення кредиту та відсотків здійснювалось з 16 березня 2012 року та становить 11 296 грн,28 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 258 651 грн. 43 коп., що покладено в обгрунтування рішення суду першої інстанції.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року, отриманого 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 у Департаменті проблемної заборгованості роздрібних клієнтів № 1 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з якого вбачається, що пеня за прострочення кредиту та відсотків у розрахунку станом на 10 серпня 2018 року нараховується з 28 серпня 2015 року, а в розрахунку станом на 06 березня 2015 рік - нараховується з 16 березня 2012 року, що на думку заявника є нововиявленою обставиною.

Проте вказані обставини не можуть бути визнані судом як нововиявлені.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» дано роз`яснення про те, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК (аналогічні положення закріплено у статті 423 ЦПК України 2017 року) , відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК (аналогічні положення закріплено у статті 423 ЦПК України 2017 року) , були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не було надано правової оцінки довідці від 21 серпня 2018 року про операції за кредитним договором №014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року, якою підтверджено , що пеня за прострочення кредиту та відсотків почали нараховуватись банком лише з 28 серпня 2015 року не варте уваги, поскільки долучений доказ був предметом розгляду у суді першої інстанції і було надано обґрунтований висновок, що вказана довідка і розрахунок не є нововиявленою обставиною.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для перегляду рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Омельчука Сергія Леонідовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 23 липня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: