ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1284/17 Номер провадження 22-ц/814/1864/19Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Триголова В.М.,

секретар: Зеленська О.І.

за участю представника позивача - Бітюкова І . В.

представника відповідача - адвоката Гордієнка Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом м. Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2019 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення шкоди завданої внаслідок незаконного використання службових обов`язків.

В обґрунтування якого вказало, що ОСОБА_3 працювала на посаді начальника виробничо-технічної лабораторії філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» на підставі наказу ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 31 березня 2011 року, №239/1-к «Про призначення начальником виробничо-технічної лабораторії Філії ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський КХП».

Згідно посадової інструкції до її обов`язків входило організація ведення технологічних аналізів продовольчого зерна та продуктів його переробки, кормового зерна, насіння олійних культур, з метою забезпечення лабораторного контролю відповідності якості зерна та продукції діючим стандартам; забезпечення приймання, зберігання та відвантаження збіжжя; контроль ведення техніками-лаборантами лабораторних журналів, аналізних карток, посвідчень про якість зерна; інформування директора Філії про всі випадки порушень встановленого порядку технологічних процесів на підприємстві, вимагаючи термінової ліквідації порушень.

10 червня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір №12 «Про повну матеріальну відповідальність», відповідно до пункту 1.1.даного договору, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135-1 КЗпП України, з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей начальник виробничо-технічної лабораторії приймає на себе повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей.

Згідно пункту 2.1. Договору працівник зобов`язується: бережно ставитись до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей роботодавця, приймати міри для запобігання збитків; своєчасно доповідати роботодавцю про всі обставини, які загрожують зберіганню переданих йому матеріальних цінностей; вести облік, зіставляти і передавати в установленому порядку матеріальні та інші звіти про рух і залишок переданих йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому в користування та на зберігання матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 3.1 Договору, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику у користування та зберігання матеріальних цінностей більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини, він зобов`язується відшкодувати недостачу та заподіяну шкоду відповідним матеріальним цінностям.

16 та 17 вересня 2017 року з філії ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський КХП» на адресу філії ПАТ«ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» було відправлено сім вагонів пшениці 6 класу в кількості 447,050 метричних тон.

Згідно даних аналізу отриманої партії зерна виявлено шкідливу домішку у кількості 0,01%-0,04%, непритаманний здоровому зерну запах та продукти розпаду від фумігації зерна.

При проведенні відбору проб пшениці 26 вересня 2017 року, виявлено шкідники рудий борошноїд та довгоносик, у кількості, що свідчить про тривале зараження зерна.

На підставі наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 02 жовтня 2017 року № 258 про проведення службового розслідування щодо невідповідності якості зерна, відвантаженого з філії ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський елеватор» на філію ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» та понесених витрат від простою вагонів та інших витрат Комісією ПАТ «ДПЗКУ» встановлено понесення Товариством зайвих витрат у розмірі 57331,11 грн.

Згідно висновків комісії, висвітлених в Акті службового розслідування, відповідачем: допущено неналежне виконання службових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією; не забезпечено належну організацію ведення технологічних аналізів зерна з метою забезпечення лабораторного контролю відповідності якості зерна діючим стандартам; не проінформовано директора Філії про факт зараження партії зерна; приховано факт зараження партії зерна та факт самовільної фумігації Відповідачем зараженого зерна; не відображено факт фумігації в посвідченнях про якість зерна.

В результаті вказаних дій відповідача, ПАТ «ДПЗКУ» зазнало збитків на суму 57 331 грн. 11 коп., які відповідач зобов`язаний відшкодувати у повному розмірі.

У зв`язку з викладеним просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» матеріальну шкоду, завдану внаслідок неналежного виконання службових обов`язків у розмірі 57 331 грн. 11 коп. та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що районний суд не звернув увагу, що між сторонами укладено Договір №12 від 10 червня 2013 року «Про повну матеріальну відповідальність».

Окрім того, не враховано висновки комісії, висвітлені в Акті службового розслідування, де зазначено, що відповідачем допущено неналежне виконання службових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією; не забезпечено належну організацію ведення технологічних аналізів зерна з метою забезпечення лабораторного контролю відповідності якості зерна діючим стандартам; не проінформавано директора Філії про факт зараження партії зерна; приховано факт зараження партії зерна та факт самовільної фумігації відповідачем зараженого зерна; не відображено факт фумігації в посвідченнях про якість зерна. В результаті вказаних дій позивач зазнав збитків.

Також, подані позивачем докази, щодо подій внаслідок яких ним заявлено позов відбувались саме у вересні 2017 року. Водночас, як представник відповідача, так і сама ОСОБА_3 посилаються на події, що відбулися 10 вересня 2018 року, 13 вересня 2018 року та 28 вересня 2018 року.

Вказано свідчить про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції неповно та однобічно з`ясовувались обставин, що мають значення для справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до наказу № 239/1-К від 31 березня 2011 року ОСОБА_3 призначено на посаду начальника виробничо технологічної лабораторії філії державного підприємства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» з 01 квітня 2011 року з посадовим окладом згідно штатного розпису, з випробовувальним терміном три місяці (а.с. 7).

Посадовою інструкцією начальника виробничо-технологічної лабораторії, затвердженої директором філії ПАТ «Державна продовольчо-страхова корпорація України» Пирятинський КХП» ОСОБА_4, передбачено, відповідальність за неналежне виконання або невиконання посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією в межах, визначених трудовим законодавством України; за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством України (а.с. 32-34).

10 червня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір №12 від «Про повну матеріальну відповідальність», відповідно до пункту 1.1 даного договору, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст.135-1 Кодексу законів про працю України, з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей начальник виробничо-технічної лабораторії приймає на себе повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей.

Згідно пункту 2.1. Договору працівник зобов`язується: бережно ставитись до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей роботодавця, приймати міри для запобігання збитків; своєчасно доповідати роботодавцю про всі обставини, які загрожують зберіганню переданих йому матеріальних цінностей; вести облік, зіставляти і передавати в установленому порядку матеріальні та інші звіти про рух і залишок переданих йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому в користування та на зберігання матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 3.1 Договору, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику у користування та зберігання матеріальних цінностей більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини, він зобов`язується відшкодувати недостачу та заподіяну шкоду відповідним матеріальним цінностям (а.с. 35).

10 червня 2013 року відповідачем було підписано підписку матеріально відповідальної особи (а.с. 36).

Відповідно до записів у трудовій книжці серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 01 квітня 2011 року по 08 грудня 2017 року працювала на посаді начальника виробничо технологічної лабораторії філії ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» (а.с. 100).

З філії ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський КХП» на адресу філії ПАТ«ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» 16 та 17 вересня 2017 року було відправлено сім вагонів пшениці 6 класу в кількості 447,050 метричних тон.

Згідно даних аналізу отриманої партії зерна виявлено шкідливу домішку у кількості 0,01%-0,04%, непритаманний здоровому зерну запах та продукти розпаду від фумігації зерна. 26вересня при проведенні відбору проб пшениці виявлено шкідники рудий борошноїд та довгоносик, у кількості, що свідчить про тривале зараження зерна (а.с. 16, 22-30, 40-41).

На підставі наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 02 жовтня 2017 № 258 про проведення службового розслідування щодо невідповідності якості зерна, відвантаженого з філії ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський елеватор» на філію ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» та понесених витрат від простою вагонів та інших витрат Комісією ПАТ «ДПЗКУ» встановлено понесення Товариством зайвих витрат у розмірі 57331,11 грн, що підтверджується актом службового розслідування, щодо отримання невідповідної якості зерна у вагонах при відвантаженні на філію ПАТ «ДПЗУКУ» «Одеський зерновий термінал» від філії ПАТ «ДПЗКУ» Пирятинський КХП».

Згідно висновків комісії, висвітлених в Акті службового розслідування, відповідачем допущено неналежне виконання службових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією; не забезпечено належну організацію ведення технологічних аналізів зерна з метою забезпечення лабораторного контролю відповідності якості зерна діючим стандартам; не проінформовано директора Філії про факт зараження партії зерна; приховано факт зараження партії зерна та факт самовільної фумігації відповідачем зараженого зерна; не відображено факт фумігації в посвідченнях про якість зерна (а.с. 8-15).

Відповідно до посадової інструкції начальника виробничо технологічної лабораторії, до кола обов`язків такого працівника входить вичерпний перелік, а саме:

забезпечує безперебійну роботу виробничо-технологічної лабораторії, виконання нею завдань і функцій встановлених діючими нормативними актами, додержання і запровадження стандартів на зерно;

організовує чітке ведення технологічних аналізів продовольчого зерна та продуктів його переробки, кормового зерна, насіння олійних культур, з метою забезпечення лабораторного контролю відповідності якості зерна та продукції діючим стандартам;

організовує спостереження за станом і роботою контрольно-вимірювальної апаратури, забезпечує своєчасне представлення її на періодичну державну перевірку;

здійснює контроль за станом лабораторного устаткування і робочих місць співробітників лабораторії, їх відповідність вимогам охорони праці і безпеки нормам виробничої санітарії, вживає заходів по усуненню наявних недоліків;

бере участь у роботі по підготовці виробничо-технологічної лабораторії до державної атестації;

підготовлює пропозиції по поліпшенню організації робіт з контролю якості з метою скорочення витрат праці на їх проведення, а також удосконаленню нормативно- технологічної документації, що встановлює вимоги до якості зерна та продуктів його переробки;

забезпечує приймання, зберігання та відвантаження збіжжя, контролює технологічний процес виробництва борошна та визначення їхньої якості з оформленням відповідної документації;

забезпечує правильне формування інвентаризаційних зразків, слідкує за терміном їх збереження і здачею, відповідно до діючих правил;

складає розпорядження та акти на очищення і сушіння зерна та олійних культур, акти підробки борошна, забезпечує правильність оформлення актів зачистки;

контролює ведення техніками-лаборантами лабораторних журналів, аналіз них карток, посвідчень про якість зерна і продуктів його переробки;

інформує директора підприємства про всі випадки порушень встановленого порядку технологічних процесів на підприємстві, вимагаючи термінової ліквідації порушень;

організовує технічне навчання з метою підвищення кваліфікації працівників технологічної лабораторії;

керує працівниками лабораторії, розподіляє між ними обов`язки, розробляє їм посадові інструкції;

організовує своєчасне подання рекламацій в разі порушення постачальниками вимог до якості зерна;

проводить всі види інструктажів з охорони праці на робочому місці: первинні, повторні, заплановані, цільові з записами у відповідних журналах;

розробляє і забезпечує персонал лабораторії інструкціями з охорони праці, контролює додержання персоналом цих інструкцій;

при необхідності приймає участь у роботі по розслідуванню нещасних випадків на виробництві;

розробляє заходи по попередженню нещасних випадків;

забезпечує своєчасне виконання директивних документів з питань пожежної безпеки, протипожежних заходів і приписів Держпожнагляду.

Інших обов`язків згідно посадової інструкції не передбачено.

На виконання своїх обов`язків відповідач проводила аналіз якості зерна та про виявлені недоліки повідомила директора, про свідчать пояснення свідків.

Так, відповідач складає розпорядження та акти на очищення і сушіння зерна, проте прийняття самого рішення про таку очистку та відправлення такого зерна, до кола обов`язків відповідача не входить.

Відповідно до договору № 12 Про повну матеріальну відповідальність, підписаного відповідачем, за останнім встановлюються такі обов`язки: бережно ставитись до переданих йому для зберігання або інших цілей МЦ Роботодавця, приймати міри для запобігання збитків; своєчасно доповідати Роботодавцю про всі обставини, які загрожують зберіганню переданих йому МЦ; вести облік, зіставляти і передавати в установленому порядку матеріальні та інші звіти про рух і залишок переданих йому МЦ; брати участь в інвентаризації переданих йому в користування та на зберігання МЦ.

Цим же договором встановлюються обов`язки роботодавця: створити Працівнику умови, необхідні для нормальної роботи; ознайомити Працівника з чинним законодавством про матеріальну відповідальність; проводити в установленому порядку інвентаризацію МЦ.

Відмовляючи у задоволення позову, районний суд виходив з того, що наведенні в Акті службового розслідування спростовуються поясненнями свідків, окрім цього, відповідач неодноразово повідомляла весь керівний склад підприємства про встановлення факту зараження зерна під час загальних зборів, що відбувалося безпосередньо при свідках. Крім того, обговорювалося питання про фумігацію зерна та визначалися, якому підприємству доручити його здійснення.

Тому такі порушення, як приховання факту зараження партії зерна та його фумігацію, та неповідомлення про це директора, як вказано у Акті, не відповідають дійсним обставинам справи.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази по справі оцінюються судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності (ст. ст. 77, 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина.

Зі змісту частини другої статті 130 КЗпП матеріальна відповідальність працівника настає тільки за наявності його вини в заподіянні підприємству, установі, організації майнової шкоди.

Трудове законодавство не містить визначення вини. Тому суддям слід використовувати визначення вини викладене в статтях 23, 25 Кримінального кодексу України з урахуванням особливостей трудових правовідносин.

Вина працівника це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Тобто, працівник визнається винним у заподіянні шкоди, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно або з необережності (за винятком випадків, коли шкоду нанесено джерелом підвищеної небезпеки).

Судом першої інстанції, вірно зазначено, що відповідачем належним чином виконувалися прямо передбачені конкретні обов`язки, остання вчасно провела аналіз якості зерна та виявила його недолік, про що також неодноразово повідомляла керівництво підприємства.

Окрім цього, шкоду, яку зазнало підприємство, ніяким чином не взаємозв`язана з діями відповідача, та в його діях не вбачаються ознаки протиправної поведінки відповідач діяла на виконання покладених на неї обов`язків, будь-яких доказів на невиконання обов`язків відповідачем позивач суду не надав.

Також відсутня вина відповідача, оскільки як прямого, так і не прямого умислу на заподіяння шкоди позивачу, або ж неналежного виконання своїх обов`язків, відповідач не мала.

Завдана шкода заподіяна позивачу не конкретними діями чи бездіяльністю відповідача, а тому в даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та шкодою, яку зазнав позивач.

В той же час, вбачається порушення з боку керівництва організації, а саме порушення обов`язків, які прямо та конкретно передбачені договором № 12 Про повну матеріальну відповідальність.

Так, роботодавець не надав жодного підтвердження ознайомлення працівника з чинним законодавством про матеріальну відповідальність.

Позивачем не надано жодного належного та достовірного доказу, на підставі якого можна встановити, що саме діями чи бездіяльністю ОСОБА_3 заподіяно підприємству шкоди в розмірі 57 331 грн. 11 коп.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Триголов В.М.