Справа № 450/334/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/14/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , його представника
ОСОБА_2 ,представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Першої радіотехнічної бригади Повітряного командування «Захід» про скасування рішення житлової комісії,

в с т а н о в и л а:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2017 року, оформлене протоколом №10, про скасування рішень житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2003 року та від 29.12.2005 року, якими його було зараховано на квартирний облік для першочергового отримання житла із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби на загальній черзі з 31.07.1998 року та включено у списки для позачергового отримання житла.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №287 від 28.11.2005 року та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2005 року №298 його звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я та у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням його на квартирному обліку для позачергового одержання житла за рахунок фонду Міністерства Оборони України.

Однак, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2017 року скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2003 року про зарахування його на квартирний облік у складі сім`ї з двох осіб для першочергового отримання житла із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби на загальній черзі з 31.07.1998 року та рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2005 року про включення його у списки осіб на позачергове отримання житла.

Зазначає, що прийняття такого рішення було обґрунтовано тим, що він з червня 1990 року по листопад 2002 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в м.Кам`янка-Бузька Львівської області, де перебував на квартирному обліку і був забезпечений двокімнатною квартирою на склад сім`ї з двох осіб, в якій він постійно проживав й після переведення у листопаді 2002 року у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Позивач вважає це рішення житлової комісії незаконним, оскільки підстав для зняття його з квартирного обліку не було.

Зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , у якій він зареєстрований та проживає, знаходиться у військовому містечку, яке було побудоване для військової частини, однак, жодних рішень про надання йому цього житла як «постійного» чи «службового» комісія не приймала, а тому підстав вважати, що він, як військовослужбовець, був забезпеченим житлом, немає.

Крім того, зазначає, що за законом від має право на одержання житла для постійного проживання, однак, вказана вище квартира не може бути надана йому як «постійне» житло, оскільки будинок знаходиться в закритому військовому містечку, а особи, які звільнені в запас, підлягають відселенню з військових містечок.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що для зарахування його на квартирний облік за новим місцем проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 він подав усі необхідні документи, передбачені Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року, яке діяло на час прийняття рішення про зарахування його до списків на одержання житла.
Зазначає, що згідно з пунктом 11 цього Положення, військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при переїзді до нового місця служби приймаються за цим місцем служби на квартирний облік разом із сім`єю зі збереженням часу перебування на квартирному обліку, а тому його законно було зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 рішенням житлової комісії від 04.12.2003 року для першочергового отримання житла, а пізніше, рішенням комісії від 29.12.2005 року включено у списки для позачергового отримання житла.

Апелянт вважає, що при прийнятті оспорюваного ним рішення від 29.06.2017 року житлова комісія безпідставно застосувала пункт 15 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, яким передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання в даному населеному пункті.
Звертає увагу, що не можна вважати, що він був забезпечений житлом під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в м.Кам`янка-Бузька Львівської області, оскільки йому було видано ордер №191 на квартиру АДРЕСА_2 , яка на той час була зайнята іншою сім`єю, а на квартиру АДРЕСА_1 , в якій він зареєстрований і проживає, ордер йому не видавався.

Крім того, зазначає, що військове містечко № НОМЕР_3 в с.Новий Став має статус «закритого» і будувалось для тимчасового проживання офіцерів з сім`ями з метою забезпечення бойової готовності військової частини військ Протиповітряної оборони, будинки не є облікованими, без технічної документації і без ремонту на протязі 50-ти років.

Згідно з первинним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2018 року для розгляду цивільної справи №450/334/18 (провадження №22-ц/783/2705/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Павлишина О.Ф., суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
Відповідно до указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04.10.2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

10.10.2018 року вказана цивільна справа (провадження №22-ц/811/14/18) одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 10.10.2018 року, для розгляду даної справи визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Ухвалою колегії суддів у названому складі справу призначено до розгляду в Львівському апеляційному суді.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з червня 1990 року по листопад 2002 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в м.Кам`янка-Бузька Львівської області, де з 31.07.1998 року перебував на квартирному обліку, як військовослужбовець Збройний Сил України.

25.12.1991 року позивачу був виданий ордер №191 без статусу «службовий» на право вселення у квартиру АДРЕСА_3 на склад сім`ї з двох осіб: позивач ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_4 , 1985 року народження.

Однак, згідно з довідкою, виданою філією №1 Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова за вихідним №91 від 13.05.2017 року, позивач ОСОБА_1 проживає і зареєстрований по теперішній час у квартирі АДРЕСА_1 . Ця квартира складається з двох кімнат, житловою площею 29 кв.м., загальною площею 43.2 кв.м., статус квартири постійна, в квартирі зареєстрований лише позивач.

З листопада 2002 року по грудень 2005 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (с.Солонка Львівської області).

Вказаної вище квартири в с.Новий Став позивач не здавав і продовжував у ній проживати.

За новим місцем проходження військової служби позивач не реєструвався, а залишався бути зареєстрованим у вказаній вище квартирі у с.Новий Став м.Кам`янка-Бузька Львівської області.

Таким чином, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 дійшла правильного висновку про те, що зарахування позивача на квартирний облік у цій військовій частині відбулось з порушенням законодавства, оскільки позивач був забезпечений житлом за попереднім місцем проходження військової служби, в якому зареєстрований з 11.05.1992 року та проживає по теперішній час, з цього жилого приміщення позивач не може бути виселений без надання іншого жилого приміщення, а тому правових підстав для висновку про порушення його житлових прав оспорюваним рішенням житлової комісії у колегії суддів немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.
Судді: Копняк С.М.
Ніткевич А.В.