провадження № 2/333/1928/19
справа № 333/3758/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Туріченко Оксана Миколаївна (69063, м. Запоріжжя, вул.. Олександрівська, буд. 31) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2019 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкового майна, що складається з 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; визнати право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що складається з 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Позивач звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Туріченко О.М. із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину останній відмовлено, оскільки вона пропустила строки подання заяви про прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину.

Так, позивачем зазначено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 вона постійно проживала з останньою за адресою: АДРЕСА_4 , тому фактично прийняла спадщину, але не оформила право власності на спадкове майно, оскільки була неповнолітньою.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд: встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкового майна, що складається з 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; визнати право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що складається з 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2019 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 54-55).

Окрім того, судом були витребувані наступні докази: належним чином завірена спадкова справа № 08/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та належним чином завірений витяг (інформаційна довідка) зі спадкового реєстру про внесення реєстраційного запису (реєстрацію спадкової справи) про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У підготовче засідання відповідач не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та просив суд задовольнити.

У підготовче засідання третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Туріченко О.М. не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з завантаженістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, дослідивши копію матеріали спадкової справи № 08/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 6648, що міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

Після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належали померлій ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 21 грудня 1976 року за реєстром № 2-7748, виданого Запорізьким державним нотаріальним архівом 23 травня 2001 року за реєстром № 2-38 (а.с.15-16, 20); дублікатом договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 01 квітня 1989 року за реєстром № 1-2048, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 травня 2001 року за реєстром № 2-1003 (а.с. 17-18, 22); реєстраційним посвідченням (а.с. 19, 21); технічним паспортом на будинок (а.с. 23-25).

Спадкоємцями ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14) та є її онука ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

23 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. з заявою про те, що він, як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_3 , не претендує і не буде заявляти свої права на спадкове майно, а також не заперечує проти видачі свідоцтва про прийняття на спадщину онуці померлої ОСОБА_1

Спадкоємців другої-четвертої черги після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

ОСОБА_1 є спадкоємицею п`ятої черги після смерті ОСОБА_3 на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

18 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. від 08.05.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки пропущеного строк подання заяви про прийняття спадщини і вона вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №» 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується , яка на момент смерті проживала разом з померлою за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою № 16 від 11.04.2019 року, виданою головою квартального комітету № 16 (а.с. 27); довідкою № 77 від 15.06.2014 року, виданою головою квартального комітету № 16 (а.с. 28); довідкою № 233 від 29.10.2015 року, виданою головою квартального комітету № 16 (а.с. 28); медичними документами (а.с. 30-32).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Туріченко О.М., а отже прийняла спадщину, проте, у видачі свідоцтво про право на спадщину їй відмовлено.

ОСОБА_2 протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а в подальшому подав нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а отже спадщину не прийняв.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів про відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини, встановлення факту про постійне проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме: 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню судом.

Також, суд, розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, проходить до наступного.

Так, відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 1123 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержую особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Так, приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю доказів про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті бабусі ОСОБА_3 та пропущення ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд виходить с того, що позивач у справі фактично прийняв спадщину після смерті бабусі в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала з нею на момент відкритті спадщини.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 16, 328, 1223, 1261, 1268-1270, 1297, 1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, ст.ст. 141, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Туріченко Оксана Миколаївна про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкового майна, що складається з 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 67/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов