Справа № 570/3776/19
провадження № 2-о/570/111/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю заявника ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Куль І.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_4. ,

представника служби у справах дітей Рівненської РДА Рачкилюк М.В.

секретаря судового засідання Рижко О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження цивільного судочинства у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа: служби в справах дітей Рівненської районної державної адміністрації про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

покликаючись на неприязні відносини з батьком, який наносить їй тілесні ушкодження за місцем проживання, ОСОБА_1 звернулась 06 серпня 2019 року у Рівненський районний суд Рівненської області з заявою про видачу обмежувального припису, в якому просить: видати на строк 6 (шість) місяців обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 , яким заборонити останньому:

- перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 ;

- спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_3 - її сином;

- наближатись на відстань 300 метрів до її місця проживання ( АДРЕСА_1 );

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали по аналогічних мотивах, але відмовляються від вимог, що стосуються її неповнолітнього сина.

Представник служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації за таких умов розгляд даного питання покладає на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки вважає, що домашнього насильства в сім`ї не було, у них періодично виникають конфлікти з вини доньки, яка стала його виганяти з будинку, який він сам їй і подарував.

Суд, заслухавши їх пояснення. показання свідка-матері заявника та, відповідно, дружини зацікавленої особи, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Розглядаючи справу, суд забезпечив учасникам цивільного процесу рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, їм відомі права та обов`язки, регламентовані ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм чоловіком, неповнолітнім сином, матір"ю та батьком у належному їй житловому будинку.

13 червня 2019 року по місцю проживання ОСОБА_4 під час конфлікту наніс їй тілесні ушкодження, за даним фактом порушено кримінальне провадження, яке перебуває у суді.

19 червня 2019 року його притягнено за ч.1 ст.173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства відносно неї.

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

За приписами п.п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення цього Закону обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Ч.2 ст.3 Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько), дитина (діти), вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка). Ч.ч.2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.ст.1, 3 Конституції України). Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.21, ч.2 ст.22, ч.1 ст.28, ч.1 ст.29, ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України). Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Дослідженням наданих заявником доказів, показів свідків встановлено, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, оскільки встановлено : наявність конфлікту між батьком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_1 , факт заподіяння тілесних ушкоджень, що мало наслідком звернення заявника із заявою про вчинене кримінального правопорушення до органів поліції.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та приходить висновку, про наявність обґрунтованих ризиків можливого повторного вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо заявника, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та задовольняє її в частині видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_4 щодо заборони перебування у місці проживання заявника.

З урахуванням того, що у зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 до органу досудового розслідування в порядку ст.214 КПК України, зазначені нею обставини підлягають розслідуванню та перевірці в порядку кримінального судочинства у визначені чинним кримінальним процесуальним законодавством строки, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити на підставі ст.350-6 ЦПК України в два місяці.

В іншій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що в силу положень ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Щодо порядку виконання рішення суд звертає увагу на таке.

Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд

у х в а л и в:

задоволити частково заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа: служби в справах дітей Рівненської районної державної адміністрації про видачу обмежувального припису.

Видати на строк 2 (два) місяці обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 , яким заборонити ОСОБА_4 заборонити перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

В іншій частині заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не була вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 13 серпня 2019 року.

Суддя: Кушнір Н.В.