Справа № 2-4590/10
Провадження № 2-зз/638/126/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Мунтяну І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, заявник надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2009 року задоволено заяву ОСОБА_2 та накладено арешт на нежитлові приміщення першого поверху №№22,23,25,25а,26,27а,27,28,28 загальною площею 110,4 кв.м. в літ. «А-9» по АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; автомобіль «Mazda CX7», сірого кольору, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Згідно розписки грошві кошти в сумі 450 000 грн позивачем отримано в рахунок погашення суми боргу за договором займу від 15.09.2008 року.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи викладене, оскільки цивільна справа вирішена по суті та рішення суду набрало законної сили, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті згідно ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.12.2009 року, справа №2-1417/09, а саме: накладення арешту на нежитлові приміщення першого поверху №№22,23,25,25а,26,27а,27,28,28 загальною площею 110,4 кв.м. в літ. «А-9» по АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; автомобіль «Mazda CX7», сірого кольору, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборону КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та Управлінню ДАІ ГУМВС України в Харківській області оформлювати та видавати документи, спрямовані на відчуження нерухомого майна та автомобіля, та проводити реєстрацію документів, спрямованих на зміну власника вказаного майна.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: