Справа № 587/1532/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Домненко Н.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання спадкоємцем померлої, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом з тих підстав, що в 2010 році померла її двоюрідна тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 5,0838 га, що розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району, яка належала останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 491. Позивач відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом, оскільки являється родичем четвертого ступеня споріднення. Позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, оскільки про те, що на сьогоднішній день спадщина не прийнята, їй стало відомо лише зараз. Оформити свої спадкові права вона позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючих документів на землю. Посилаючись на ці обставини, позивач просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є двоюрідною племінницею померлої ОСОБА_2 , визнати її спадкоємцем п`ятої черги за законом після померлої ОСОБА_2 , визначити їй додатковий строк один місяць для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після померлої двоюрідної тітки.

Позивач в судове засідання не з`явилася, письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі та участі представника.

Представник відповідача Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області для розгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивач, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (арк.с.12).

22 серпня 1990 року позивач уклала шлюб з гр. ОСОБА_6 і змінила прізвище на ОСОБА_1 (арк.с.13).

У 2010 році померла ОСОБА_2 , двоюрідна тітка позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно - земельну ділянку загальною площею 5,0838 га, в тому числі 3,8499 га ріллі, 0,9601 га сіножаті, 0,2737 га пасовища, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 491.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно наданої позивачем нотаріальної схеми, родинні відносини спадкодавця ОСОБА_2 і спадкоємиці за законом ОСОБА_1 полягають в наступному:

- ОСОБА_4 (батько позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Травня 2007 року (арк.с.14) є двоюрідним братом спадкодавця.

- ОСОБА_9 (дід позивача) є батьком - ОСОБА_4 , рідним братом батька спадкодавця ОСОБА_10 і тому рідним дядьком спадкодавця.

- ОСОБА_11 є рідним прадідом позивача (спадкоємця) і батьком ОСОБА_9 , тобто рідним дідом спадкодавця.

Зазначені родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження, про шлюб. Але деякі із необхідних документів, а саме свідоцтво про народження діда спадкоємця, батька спадкодавця, свідоцтва про народження і шлюб самого спадкодавця - відсутні у позивача на момент звернення до суду, а тому позивач змушена в судовому порядку встановлювати родинні відносини.

Вищенаведене свідчить, що, позивач ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею спадкодавця ОСОБА_2 .

Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для переоформлення спадщини.

У відповідності з ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами розглядаються судом.

Всі надані у сукупності докази підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлою у 2010 році ОСОБА_2.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1265 ЦК України, відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом, оскільки вона є двоюрідною племінницею спадкодавця, тобто родичем четвертого ступеня споріднення. Інші родичі померлої, які відносяться до 1-4 черг спадкоємців за законом, а також родичі ближчого ступеня споріднення у померлої відсутні, позивачу невідомі. Інші особи (можливі спадкоємці) не заявили про бажання прийняти спадщину. Спадщина на сьогоднішній день не прийнята, спадкова справа не заводилася.

Оскільки позивач є далеким родичем спадкодавця, спадкоємицею четвертого ступеня споріднення зі складним родинним ланцюгом, її родинні відносини потребують окремого судового доказування з використанням допустимих доказів, тому нотаріальний порядок прийняття спадщини недопустимий через відсутність всіх необхідних документів, і позивач може бути визнана спадкоємицею померлої лише в судовому порядку.

Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Оскільки позивач є родичем четвертого ступеня споріднення і спадкоємцем п`ятої черги, вона допускала існування більш близьких родичів, які мали прийняти спадщину протягом шести місяців від дня смерті спадкодавця. Як виявилося, спадкоємці, які б прийняли спадщину взагалі відсутні і спадщина не прийнята, але можливість прийняття спадщини позивачем ставилася в залежність від прийняття спадщини іншими можливими спадкоємцями та ймовірне існування більш близьких родичів померлої, відповідно до ст. 1279 ч. 2 ЦК України, які також могли прийняти спадщину пріорітетно перед позивачем.

Слід також врахувати, що померла і позивач проживають в різних населених пунктах, тобто були віддалені територіально, не є близькими родичами за законом, а тому підтримували періодичний поверхневий зв`язок.

Таким чином, виявилося, що після померлої ОСОБА_2 спадщину взагалі ніхто не прийняв. Як стало відомо позивачу, заяви про прийняття спадщини не подавалися, спадкодавець на момент смерті проживала одна. Фактично про те, що спадщина не прийнята позивачу стало відомо лише зараз, тому з цих причин позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На цей час спадщина відумерлою не визнана.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Об`єктивні обставини, через які спадщина не була прийнята, неблизькість родинних відносин померлої і позивача не повинно позбавляти його права на спадкування і сприяти переходу спадщини до територіальної громади, оскільки ЦК України і постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» спрямовані, в першу чергу, на ефективний захист права приватної власності і запобігання вилучення спадщини з приватної власності.

За наведених обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Згідно з ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Системний аналіз ЦК України і ЗК України свідчить, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Як зазначалося, до складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 5,0838 га, в тому числі 3,8499 га ріллі, 0,9601 га сіножаті, 0,2737 га пасовища, що розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 491.

Оскільки позивач не має в наявності необхідного повного пакету правовстановлюючих документів на землю, достатніх для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, вирішення питання визнання права власності на спірну земельну ділянку можливе лише по результатах розгляду цивільної справи на підставі рішення суду.

Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З наведених норм законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивача на отримання спадщини за законом на зазначену земельну ділянку в нотаріальному порядку - порушено, а тому повинно бути поновлено на підставі рішення суду.

Відповідно до приписів ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) загальною площею 5,0838 га, в тому числі 3,8499 га ріллі, 0,9601 га сіножаті, 0,2737 га пасовища, що розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області і на законних підставах володіла спірною земельною ділянкою.

Оскільки земельна ділянка загальною площею 5,0838 га, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району, за життя належала двоюрідній тітці позивача ОСОБА_2 , спадкоємицею після якої є позивач ОСОБА_1 , за наведених обставин позивач має право успадкувати земельну ділянку, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 491 і який втрачений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 315 ЦПК України, ст. 392, 1220, 1268, 1272 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , є двоюрідною племінницею померлої у 2010 році ОСОБА_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , спадкоємицею п`ятої черги за законом після померлої у 2010 році ОСОБА_2 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , додатковий строк один місяць для прийняття спадщини після померлої у 2010 році ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 5,0838 га, в тому числі 3,8499 га ріллі, 0,9601 га сіножаті, 0,2737 га пасовища, розташовану на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 491, в порядку спадкування за законом після померлої у 2010 році ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко