Справа № 132/3340/19
Провадження № 2/132/709/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2019 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на сторні відповідача-Центр надання адміністративних послуг при Калинівській районній державні адміністрації, про припинення права власності на будинок у зв`язку з його знищенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який проживав в м.Калинівка Вінницької області.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П., зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2993127, належав житловий будинок АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного договору купівлі-продажу житловий будинок на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 у Вінницькому об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.07.2008 року за реєстровим №2534.

Рішенням виконкому Калинівської міської ради №539 від 29.08.2008 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво нового будинку за вказаною адресою, старий будинок знести після закінчення будівництва нового.

09.03.2010 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0,1000 га, кадастровий номер :01:011:0018, що розташована по АДРЕСА_1 .

Будівництво нового будинку проводилось на вказаній земельній ділянці протягом 2008-2017 року до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та не встиг завершити будівництво будинку, та ввести його в експлуатацію.

Старий житловий будинок було зруйновано, він втратив своє існування в зв`язку із зносом.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2018 року по справі №132/4421/18 за нею та дітьми визнано право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Проте, при введенні в експлуатацію житлового будинку виявилось, що за життя ОСОБА_2 не встиг скасувати право власності на старий будинок, тобто право власності на старий житловий будинок в даний час не припиненю. За вказаних обставин звернулась в суд з даним позовом.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Калинівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, проте згідно заяви №02-1-1206 від 26.09.2019 року Калинівська міська рада позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника.

Представник Центру надання адміністративних послуг при Калинівській районній державні адміністрації в підготовче засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить розписка в одержанні повістки.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечать закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача- ОСОБА_2 , який проживав в м.Калинівка Вінницької області.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П., зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2993127, належав житловий будинок АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного договору купівлі-продажу житловий будинок на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 у Вінницькому об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.07.2008 року за реєстровим №2534.

Рішенням виконкому Калинівської міської ради № 539 від 29.08.2008 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво нового будинку за вказаною адресою, старий будинок знести після закінчення будівництва нового.

09.03.2010 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0,1000 га, кадастровий номер :01:011:0018, що розташована по АДРЕСА_1 .

Будівництво нового будинку проводилось на вказаній земельній ділянці протягом 2008-2017 року до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та не встиг завершити будівництво будинку та ввести його в експлуатацію.

Старий житловий будинок було зруйновано, він втратив своє існування в зв`язку із зносом.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2018 року по справі №132/4421/18 за позивачем та дітьми визнано право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Проте, при введенні в експлуатацію житлового будинку виявилось, що за життя ОСОБА_2 не встиг скасувати право власності на старий будинок, тобто право власності на старий житловий будинок в даний час не припиненю.

Наведені обставини вказують на те, що належний спадкодавцю позивача житловий будинок знищено. Зважаючи на положення ст.1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України об`єктом права власності є майно (річ); цивільні права та обов`язки.

Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру.

З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника обєкта нерухомого майна.

Оскільки право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за померлим ОСОБА_2 і така реєстрація проведена бюро технічної інвентаризації, позивач, як спадкоємиця, позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на своє ім`я у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та звернутися із заявою про внесення відомостей про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням. Тому, право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі ст. ст. 16, 316, 346, 394 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, керуючись ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок літ.А, що розташований по АДРЕСА_1 , який був знесений у зв`язку з непридатністю для проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: