КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року (суддя Коробенко С.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановила:

у листопаді 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання його колишньої дружини, яка є непрацездатною, з Ѕ частини усіх його доходів до 300 гривень щомісячно, починаючи з листопада 2017 року до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 29 травня 1998 року Залізничним районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1321 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі Ѕ частини всіх видів доходу, починаючи з 10 квітня 1998р. і до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, і щомісяця 50% з його пенсії відраховуються на користь відповідача.

Також позивач посилався на те, що 15 березня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/714/17 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач стверджував, що присудження сплати аліментів на сина свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану, аліменти на сина з нього не стягуються, оскільки законодавством заборонено стягнення більше 50% розміру пенсії, яка є єдиним джерелом його доходу, тому з липня 2016р. існує заборгованість по сплаті аліментів на сина і є всі підстави для зменшення розміру аліментів колишній дружині.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, які на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 12 травня 1998 року підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням чинності, до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповалов А.М. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та не врахування тієї обставини, що згідно листа Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 23 жовтня 2017р. з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 19,99% від його пенсії, що спростовує доводи позивача про невиконання рішення Оболонського районного суду міста Києва.

Також представник відповідача звертає увагу, що аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу позивача не будуть достатніми для забезпечення належного рівня її проживання, враховуючи потреби на лікування, розмір пенсії по інвалідності та утримання нею недієздатного брата.

Крім того, представник відповідача стверджує, що позивач приховує свій матеріальний стан, реальний розмір доходу та наявність іншого майна, окрім квартири, в якій він проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено без виклику учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Залізничного районного суду міста Києва від 12 травня 1998 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі Ѕ частини всіх видів його доходу, починаючи з 10 квітня 1998 року і до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з пріоритету інтересів дитини на отримання матеріального забезпечення від батька та максимального розміру відрахувань, які можуть здійснюватися з пенсії позивача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

З наданих суду документів вбачається, що позивач перебуває на обліку Головного управління ПФУ в м. Києві і отримує пенсію у розмірі 4112,43грн, з якої утримуються аліменти на відповідача у сумі 2056,22грн.

Під час судового розгляду не встановлено, що позивач має інші доходи.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що позивач отримує пенсію за вислугу років, інших джерел доходу не встановлено, він як батько зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, сплата аліментів відповідачу позбавляє малолітню дитину на належне утримання від батька, а тому позивач не спроможний сплачувати відповідачу кошти на її утримання у розмірі Ѕ частини пенсії.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач приховує свої реальні доходи, які складаються не тільки з пенсії, є припущеннями відповідача та належними доказами не підтверджені.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідач утримує недієздатного брата, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як це не передбачено нормами сімейного законодавства, які визначаються підстави обов`язку по утриманню подружжя.

Твердження у апеляційній скарзі, що з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 19,99% від його пенсії не спростовує висновків суду про необхідність матеріального забезпечення дитини у тому розмірі, який визначений рішенням суду. Крім того, таке стягнення призводить до неповного виконання рішення суду про стягнення аліментів на дитину.

Та обставина, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, отримує пенсію у розмірі 1452грн, тому аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу позивача не буде достатньо для того, щоб забезпечити належний рівень для її проживання, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як під час судового розгляду встановлено, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, який свідчить, що позивач не спроможний надавати відповідачу матеріальну допомогу у розмірі Ѕ частини від своєї пенсії.

Матеріали справи не містять інших доказів щодо розміру заробітку (доходу) позивача, окрім пенсії, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо зміни матеріального становища позивача та наявності правових підстав для зменшення розміру аліментів на відповідача і визначення цього розміру у вигляді 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича залишити без задоволення, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк