Справа № 502/2012/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Вилківська міська рада Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 01.11.2017 року з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта нерухомості.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказує, що на підставі договору оренди землі від 11 травня 2010 року № 49, укладеному між Вилківською міською радою та позивачем ОСОБА_1 , земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:005:0081, цільове призначення - для сінокосіння, що розташована вздовж річки Дунай в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, передана позивачу у користування на строк 49 років.

Відповідно до умов п. 17, п. 26, п. 31 зазначеного договору позивача, як орендаря, зобов`язано використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, з додержанням режиму використання територій водоохоронних зон та прибережних смуг вздовж річок та водоймищ, зокрема, ст.89 Водного кодексу України та з дотриманням виконання вимог ст. 61 Земельного кодексу України.

Суміжним користувачем земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована вздовж річки Дунай в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, з правої сторони від орендованої мною земельної ділянки, на підставі договору оренди землі від 11 травня 2010 року № 48, з цільовим призначенням - для сінокосіння, є ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_3 є користувачем суміжної земельної ділянки площею 0,1000 га, що також розташована вздовж річки Дунай в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, з лівої сторони від орендованої позивачем земельної ділянки, на підставі договору оренди землі від 11 травня 2010 року № 50, з аналогічним цільовим призначенням - для сінокосіння.

Крім того, ОСОБА_3 був власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться рядом із зазначеними вище земельними ділянками.

У вересні 2016 року ОСОБА_3 продав вказаний жилий будинок відповідачу ОСОБА_2 , при цьому земельна ділянка, яка знаходилась в оренді у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в суборенду не передавалася.

Після придбання зазначеного жилого будинку ОСОБА_2 самовільно змінив межі суміжних земельних ділянок, що знаходяться у позивача та ОСОБА_3 у користуванні, в порушення чинного законодавства, зокрема, ст. 89 ВК України, ст. 61 ЗК України,

Звернення позивача до ОСОБА_2 а про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом повернення йому земельної ділянки у попередньому стані та знесення самочинного будівництва залишені відповідачем без реагування.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд:

-зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована вздовж річки Дунай в м. Вилкове Кілійського району Одеської області та знаходиться в користуванні позивача, шляхом знесення самочинно збудованого будинку;

-стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача;

-визначити порядок виконання рішення, яким передбачити, що у разі невиконання відповідачем ОСОБА_2 добровільно рішення суду про знесення самочинно збудованого будинку, витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій покласти на позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та зазначив, що ніяких його побудов на земельній ділянці, яку орендує позивач немає, у зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

На підставі письмової заяви представника позивача, представника третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно договору оренди землі № 49 від 11.05.2010 року укладеного між Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області в особі міського голови з одного боку - «Орендодавець» та ОСОБА_1 з іншого боку, далі - «Орендар», встановлено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1 гектарів не сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у м. Вилкове Кілійського району Одеської області вздовж річки Дунай, із земель водного фонду. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1 гектарів для сінокосіння. Договір укладено на 49 років. Договір зареєстрований у Кілійському РВ ОРФ ДП «УДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.05.2010 року за № 49, /а. с. 4-7/

Згідно акту від 06.11.2018 року складеного у складі: начальника відділу земельних відносин Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області Шкляєва Р. Б., начальника юридичного відділу Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області Зелінського Г. А., депутата Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області Себелєва А. П., спеціаліста - геодезиста ОСОБА_6 , у присутності представника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , встановлено, що проведено погодження в натурі меж земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :02:005:0081 під сінокосіння. В результаті погодження меж земельної ділянки було встановлено, що спірних питань і претензій з боку суміжних землекористувачів немає. З півдня земельна ділянка межує з землею загального користування Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, з півночі межі земельної ділянки проходять з земельною ділянкою ОСОБА_3 Ніяких забудов на земельної ділянці немає. Межові знаки встановлені та відновлені. За відповідальність збереження межових знаків і граничних ліній присутнім об`явлено. Після встановлення відновлення межових знаків змінювати самовільно межі забороняється, відновлення меж виконується за рахунок землекористувача ОСОБА_3 , /а. с. 100/.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі ст. 90 ЗК України порушені права власників земельної ділянки підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменш незручностей (затемнення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель.

Відповідно до ст. 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Пунктами «г», «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів; додержуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Так, стаття 106 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Вид межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно -кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення пов`язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, крім іншого, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

В судовому засіданні встановлено, що станом на день ухвалення рішення межі спірних ділянок відновлені, що підтверджується відповідним актом від 06.11.2018 року, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 89, 90, 107, 120, 125, 126, 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 12,13,18, 81, 77, 141, 223, 247, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Вилківська міська рада Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта нерухомості - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос