ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 703/1188/18

провадження № 22-ц/821/304/19

категорія 312000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Смілянський район електричних мереж

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянського району електричних мереж про зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року, у складі: головуючого судді Пасацької Л.А., повний текст рішення складено 04 липня 2019 року о 16:20 год.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Смілянського району електричних мереж про зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він є власником будинку АДРЕСА_1 .

12 січня 2000 року між ним та Смілянським районом електричних мереж було пролонговано договір про постачання електричної енергії в необхідних обсягах відповідно до потужності 1,3 кв. електроустановок, струмом 380 В.

Зазначав, що було розроблено проект на підключення трьохфазного струмоприймача для побутових потреб, складені відповідачем технічні умови №47/89 за підписом Начальника РЕМ та в подальшому було складено Акт виконаних робіт і до його будинку постачалась електрична енергія струмом 380 В.

В кінці травня 2015 року електропостачання до його будинку було припинено.

Вважає, що в даному випадку саме відповідач належним чином не виконує зобов`язання за вищевказаним договором.

Просив зобов`язати Смілянський район електричних мереж відновити електропостачання струмом 380 В до його будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

23 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просив рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що суд не взяв до уваги, що відповідачем не виконано ухвалу суду та не надано жодних доказів на підтвердження ненадходження платежів від позивача, які ж сам суд і витребував. Суд не надав жодної оцінки квитанціям. Також в своєму рішенні жодним чином не зазначив цієї обставини та не вказав про причини цього.

Вважає, що суд першої інстанції розглядав лише окремі докази, деякі докази надані позивачем взагалі не взяв до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від Смілянського району електричних мереж зазначено, що доводи апеляційної скарги є несуттєвими, а при ухваленні судового рішення, судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального законодавства, повно і всебічно з`ясовано обставини для справи, які мають значення для справи, а тому судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 19 серпня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 29 серпня 2019 року справу призначено до розгляду на 25 вересня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи про її розгляд але без виклику сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до копії договору від 12 січня 2000 року, укладеного між ОСОБА_1 (споживач) та Смілянським РЕМ (постачальник), постачальник надав споживачу до будинковолодіння по АДРЕСА_1 електричну напругу 380 В. (а.с. 4)

Згідно копії проекту на підключення трьохфазного струму для побутових потреб Смілянським РЕМ було забезпечено його наявність в домоволодінні ОСОБА_1 (а.с. 5).

З копії технічних умов №47/89 міністерства енергетики та електрифікації УССР Черкаського правобережного підприємства електричних мереж вбачається, що Смілянський РЕМ на проектування високовольтних та низьковольтних електроустановок за адресою АДРЕСА_1 , з споживчою потужністю 4 кВт та з категорійністю по ПУЄ 100% 3 категорія з джерела електропостачання ТП-390/ «с. Костянтинівка», високовольтна лінія -04. кВт., Л-1 «Школа», необхідно запроектувати та побудувати два проводи від опори 4/4 до опори 4/5 і до опори 4/3, виконати трьохфазник введення в приміщення по обліку електричної енергії «Лічильника» від опори 4/3А, змонтувати і підключити трьохфазний лічильник активної енергії типу СА 4-И 672 М (а.с. 6, 19).

Відповідно до копії акту виконаних робіт ОСОБА_1 оплатив вартість проведених робіт по установці обладнання за адресою АДРЕСА_1 , а Смілянський РЕМ в свою чергу виконав вказані роботи (а.с. 7).

Згідно з копії технічних умов № 72/94 цех по переробці соняшникового насіння має споживчу потужність 88 кВт (а.с. 20).

З копії акту від 11 грудня 2002 року вбачається, що згідно наказу № 522 від 03 грудня 2002 року, виданого відділенням Смілянського сільського РЕМ, були демонтовані електропроводи марки А-16, між опорами №4/5 4/5о з повітряної лінії 0,4 кв.Л-І «Школа», від ТП-390, в с. Костянтинівка по вул. К. Маркса, Смілянського р- ну., Черкаської області, вагою 4,3 кг. Провід оприходований і знаходиться на складі Костянтинівської мережної дільниці (а.с. 22).

Згідно листа ВАТ «Черкасиобленерго» (а.с. 142), станом на 06 травня 2003 року лінія електропередач, встановлена на опорі №21 ПЛ-10 кВ Л-22 «Плоске» у місті шлейфів в сторону опори №7/1 діючою не була, функцію використання електроенергією не виконувала, оскільки 22 грудня 2000 року згідно наряду № 987 установка ПМП «Вітязь» була відключена від електромережі шляхом зняття шлейфів в від підключення до повітряної лінії 10 кВ по причині не виконання приписів Держенергонагляду та Держохоронпраці.

У відповіді Смілянського РЕМ від 21 травня 2008 року № 242 адресованої ОСОБА_1 зазначено, що трьохфазна напруга в жилий будинок по АДРЕСА_1 ніколи не була підключена та згідно з договором між РЕМ і ОСОБА_1 рахується однофазний лічильник, напруга на який відключена у зв`язку з існуванням заборгованості за ел. енергію (а.с. 23).

Згідно з договором про користування електричною енергією для населення № 7 від 09 квітня 2004 року, укладеним між ОСОБА_1 та Смілянським РЕМом в домоволодінні ОСОБА_1 встановлені запобіжні автомати типу АВ на напругу 220 вольт, струм 10 ампер (а.с. 24).

Відповідно до розрахунку заборгованості за електричну енергію споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 проживаючого по по АДРЕСА_1 , станом на 04 листопада 2015 року заборгованість споживача за спожиту електричну енергію становить 1 765,36 грн. (а.с.25).

Згідно з нарядом № 7 від 18 травня 2015 року здійснено відключення електролічильника № 041941 ЛОЕ 5010 у зв`язку із існуванням заборгованості за енергію споживача ОСОБА_1 в розмірі 1 751, 66 грн. (а.с. 26).

Відповідно до акту про порушення № 003217 від 09 вересня 2015 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 було виявлено порушення ПКЕЕН, у виді розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до мережі Смілянського РЕМ в точці «А», без порушення схеми обліку (а.с. 27-28).

11 вересня 2015 року Смілянський РЕМ було надіслано звернення № 1691 до ОСОБА_1 з метою усунення з його боку вказаного факту розкрадання та повідомлено про розгляд даного акту із зазначенням того, що у разі неявки споживача розгляд буде проведений за його відсутності (а.с. 28 зворотній бік).

Відповідно до протоколу № 4 від 21 жовтня 2015 року за результатами розгляду акту порушення №003217 від 09 вересня 2015 року встановлено, що обсяг не облікованої електричної енергії становить 139 кВт*год., вартість якої становить 52, 95 грн. (а.с. 29 зворотній бік).

Відповідно до претензії № 1825 від 21 жовтня 2015 року, Смілянським РЕМ ОСОБА_1 було запропоновано добровільно сплатити збитки за вищевказане розкрадання електричної енергії в сумі 52,95 грн.(а.с. 30).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 237, копію вищевказаної претензії було отримано ОСОБА_1 15 вересня 2015 року (а.с. 30 зворотній бік).

Відповідно до наряду №1 від 09 вересня 2015 року ОСОБА_1 було здійснено відключення від опори на підставі демонтажу вводу до лічильника у зв`язку з самовільним підключенням (а.с. 31).

Згідно з копією комісійного акту Смілянського РЕМ від 18 серпня 2016 року, складеного за участю ОСОБА_1 , в присутності споживача о 14 год. 10 хв., 18 серпня 2016 року здійснили обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 власником якого являється ОСОБА_1 на можливість відновлення електропостачання після оплати заборгованості та витрат на повторне підключення. Власник вказаного домоволодіння відмовився дати доступ до електричного лічильника типу СО-2М № НОМЕР_4 , який розташований у будинку для його заміни, так як зазначений лічильник має клас точності 2,5 та згідно із відтиском на пломбі - повірка лічильника проводилась у II кварталі 1974 року. Відновлення електропостачання 1-фазної електроустановки неможливо здійсниш, так як ОСОБА_1 бажає відновити електроенергію шляхом підключення 3-фазної електроустановки (а.с. 41).

З копії комісійного акту Смілянського РЕМ від 23 вересня 2016 року, складеного за участю ОСОБА_1 , вбачається, що останній на пропозицію комісії та представника місцевої влади про відновлення електропостачання дозволеного потужністю 1.3 кВт напругою 0,22 кВ у домоволодінні по АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_1 , яка була відключена 09 вересня 2015 року та після оплати заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1765,36 гр. нарахування по акту про порушення ПКЕЕН в сумі 52,95 грн. та за відновлення електропостачання в сумі 147.94 грн., 15 серпня 2016 року, повторно отримали відмову від споживача, оскільки він бажає відновити електроенергію шляхом підключення 3-фазної електроустановки (а.с.40).

Відповідно до копії комісійного акту Смілянського РЕМ від 30 грудня 2016 року, о 10 год. 10 хв. 30 грудня 2016 року здійснили обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_1 на можливість відновлення електропостачання після оплати заборгованості та витрат та повторне підключення по діючому договору про користування електричного енергією № 1701038 від 07 вересня 2014 року. Власник вказаного домоволодіння відмовився на відновлення електропостачання дозволеною потужністю 1,3 кВт напругою 0.22 кВ, так як бажає відновити електроенергію шляхом підключення 3-фазної електроустановки. Підстави на підключення 3-фазної електроустановки відсутні (а.с. 42).

З копії листа ОСОБА_1 , яке Смілянським РЕМ отримане 26 червня 2017 року №1019, вбачається, що він просив Смілянський РЕМ приєднати належний йому будинок по АДРЕСА_1 , до електричної мережі напругою 0,38 кВт потужністю 4 кв. (а.с. 32).

Згідно з листом від ОСОБА_1 , яке Смілянським РЕМ отримане 04 липня 2017 року за №1069, вбачається, що позивач просив відповідача приєднати належний йому будинок по АДРЕСА_1 до електричної мережі напругою 0,38 кВт потужністю 4 кв. та безоплатно приєднати потужності від опори «Школа» до опори «Гараж» (а.с. 34).

На вищевказані листи Смілянським РЕМ було надано відповіді № 199 від 07 лютого 2018 року та від 04 липня 2017 року за № 802, відповідно до яких останній запропонував ОСОБА_1 здійснити відновлення послуги електропостачання до його будинку, з`явившись до Смілянського РЕМ в абонентський відділ з метою переукладання вищевказаного договору та запропонував йому за кошти товариства провести роботи по відновленню до його будинку електропостачання напругою 220 В згідно вимог ПКЕЕ та ПУЕ (а.с. 35-36).

Також з листа Смілянського РЕМ №1068 від 18 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у разі зміни схеми електропостачання будинку з 1-фазного на 3-фазне живлення, йому необхідно звернутися до Смілянського РЕМ з письмовою заявою про приєднання електроустановки певної потужності (а.с. 44).

Згідно з копією листа Смілянського РЕМ № 462 від 03 квітня 2018 року ОСОБА_1 було запропоновано здійснити відновлення послуги з електропостачання до його будинку (а.с. 39).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з ч. 1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спір у справі виник між ОСОБА_1 та Смілянським районом електричних мереж з приводу зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року.

За змістом ст.ст. 80, 95, 96 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Суд першої інстанції вирішив вказаний спір по суті, ухвалив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Смілянського РЕМ з приводу зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Вирішуючи спір по суті суд, не звернув уваги, що згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тобто, суд першої інстанції розглянув справу та відмовив позивачу в позові до відповідача, який не має встановленого законом цивільного процесуального права та обов`язку сторони згідно ст.ст. 46-49 ЦПК України, а відповідач у даній справі, як юридична особа, яка може бути відповідачем за правовідносинами між сторонами, був позбавлений одного із принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про господарські товариства», «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність», юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої може діяти відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Суд, при розгляді спору не з`ясував та не врахував, що у Смілянського району електричних мереж як відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» не було процесуального права виступати в якості відповідача у даній справі, а належним відповідачем необхідно було залучити саме юридичну особу ПАТ «Черкасиобленерго», яка мала необхідний обсяг повноважень, наділених законом для здійснення процесуального статусу відповідача.

Відповідно до змісту ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Однак, позивач та суд першої інстанції не звернули належної уваги на зазначені обставини справи, вимоги матеріального та процесуального права, тому суд передчасно без залучення до участі у справі належного відповідача з відповідною цивільною правоздатністю вирішив спір по суті.

Оскільки, апеляційний суд не має повноважень залучити належного відповідача ПАТ «Черкасиобленерго» до участі у справі на стадії апеляційного провадження, то вирішуючи справу в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що вимоги пред`явлені ОСОБА_1 до Смілянського району електричних мереж, яка не є юридичною особою і не має цивільної процесуальної правоздатності, задоволенню не підлягають.

Тобто, при вирішенні спору, суд не звернув увагу, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є безумовною, самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні такого позову. Водночас в такому випадку, суд не вправі давати оцінку щодо обґрунтованості чи необгрунтованості позовних вимог, або встановлювати якійсь інші обставини щодо суті спору, які можуть бути в подальшому розцінені як преюдиційні.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає можливим вийти за межі доводів апеляційної скарги, скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Згідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з порушенням норм процесуального права, до скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянського району електричних мереж про зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Смілянського району електричних мереж про зобов`язання відновити електропостачання струмом 380 Вольт до будинку АДРЕСА_1 згідно договору від 12 січня 2000 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді