Справа № 495/8008/19
№ провадження 2-з/495/106/2019
Ухвала

іменем ураїни

04 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №495/8008/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Победа 1» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Победа 1» заборгованість по заробітній платі у розмірі 96573 грн. 00 коп. та компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі, обрахованому на момент ухвалення остаточного рішення суду.

03.09.2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «Победа 1», код. , юридична адреса: вул.Пушкіна 70, с АДРЕСА_1 Підгірне АДРЕСА_2 Білгород- АДРЕСА_3 району, Одеської області, а також грошові кошти ТОВ «Победа 1», код. , юридична адреса: вул.Пушкіна 70, с.Підгірне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, які містяться на рахунках у банківських установах України. Заявник свою заяву обґрунтовує тим, що предметом вказаного спору є стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі, тобто спір має ознаки майнового характеру. Не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити в подальшому виконання судового рішення про стягнення коштів, оскільки за цей час відповідач матиме можливість витрачати грошові кошти та відчужити належне йому майно на користь третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,2,10 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном та грошовими коштами іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім того, за твердженнями позивача, відповідач може позбутись рухомого та нерухомого майна і грошових коштів, які містяться на рахунках у банківських установах України, що утруднить чи зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, як містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, заявником не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень ЦПК України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову на те, що відповідач зможе позбутись рухомого та нерухомого майна та грошових коштів на рахунках у банківських установах, може призвести до ухилення від виконання відповідачем своїх зобов`язань та утруднення виконання рішення суду, оскільки вказані твердження є тільки припущенням заявника та не можуть бути достатнім свідченням можливості ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову, та не вказують на наявність достатніх підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Оцінивши доводи заяви про забезпечення позову в контексті змісту позовних вимог, суд вважає вимоги позивача про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «Победа 1», а також грошові кошти ТОВ «Победа 1», які містяться на рахунках у банківських установах України, необґрунтованими та враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

Крім того, суд зауважує, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.70, 80, 81, 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №495/8008/19 0264/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Победа 1» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.О.Заверюха