Постанова

Іменем України

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 359/8381/16-ц

провадження № 61-25266св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» на рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Білоконь О. В., Таргоній Д. О.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Універсалагротрейд» про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що 30 січня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га з кадастровим номером № :06:001:0201, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. 25 квітня 2012 року на державному акті про право власності на земельну ділянку була проставлена відмітка про реєстрацію за ним права власності на вказану земельну ділянку у Поземельній книзі. У листопаді 2015 року ОСОБА_1 отримав поштою адміністративний позов ТОВ «Універсалагротрейд» про скасування запису про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку з тих підстав, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 816477 на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, виданий на ім`я ОСОБА_2 . Позивач вважає, що його право власності не залежить від недійсності державного акта ОСОБА_2 , воно посвідчується лише договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га від 30 січня 2009 року, який є дійсним та не скасований. На його думку, він є власником спірної земельної ділянки навіть в тому випадку, якщо буде встановлено, що він придбав її в особи, яка не мала права її відчужувати.

З урахуванням наведеного, посилаючись на те, що його право власності на спірну земельну ділянку оспорюється та не визнається відповідачем, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер № :06:001:0201.

Не погоджуючись із вказаним позовом, у березні 2017 року ТОВ «Універсалагротрейд» звернулося в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 30 січня 2009 року, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є нікчемним з моменту його вчинення та не породжує правових наслідків, оскільки рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, до якої входить спірна земельна ділянка площею 0,8778 га, скасовано Апеляційним судом Київської області 23 квітня 2009 року. Тому ТОВ «Універсалагротрейд» вважає, що у ОСОБА_3 відсутня законна підстава виникнення права власності на вказану земельну ділянку. Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними, зокрема, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, виданий на ім`я ОСОБА_3 , договори купівлі-продажу земельних ділянок, що укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, ТОВ «Універсалагротрейд» просило визнати відсутність у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер № :06:001:0201.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Універсалагротрейд» задоволено. Встановлено факт відсутності у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер № :06:001:0201.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 не набув право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га з кадастровим номером № :06:001: 0201 з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» про визнання відсутності права власності на земельну ділянку відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ТОВ «Універсалагротрейд» не надало суду належних та допустимих доказів того, що належне йому нерухоме майно (майновий комплекс) знаходиться на спірній земельній ділянці площею 0,8778 га, яку ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 30 січня 2009 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову та рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати і ухвалити нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Універсалагротрейд», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права просить рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасуватита рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 і витребувано її з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Універсалагротрейд» і витребувано її з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

10 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій проігнорували (не застосували) правильні норми матеріального права та прийшли до помилкового висновку, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 30 січня 2009 року не є правовстановлюючим документом та не є підставою для визнання права власності на спірну земельну ділянку.

Касаційна скарга ТОВ «Універсалагротрейд» мотивована тим, що правомірно обраним способом захисту порушеного права є визнання відсутності права на оспорювану земельну ділянку. Зазначена правова позиція була озвучена в судовому засіданні, були надані письмові пояснення з приводу цього, але суд з урахуванням статті 360-7 ЦПК України не надав мотивованих доводів відступлення від такої правової позиції.

Доводи інших учасників справи

Учасники справи не надіслали заперечення (відзиву) на касаційні скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, на якій розміщений корівник, 1966 року будівництва, площею 1 587,6 кв. м, яка включає в себе частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а (а.с. 70-71).

На підставі вищезазначеного рішення, 01 червня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га серії ЯЕ № 611981 (а.с. 74-75).

14 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер № :06:001:0199, площею 0,8778 га з загальної площі 4,95 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А. В., за реєстровим № 3042 (а.с. 94).

На підставі вищезазначеного договору, 20 вересня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га серії ЯЕ № 816477 (а.с. 36).

30 січня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер № :06:001:0201, площею 0,8778 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 74 (а.с.35).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2009 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року про визнання за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 4,95 га скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду (а.с. 72).

14 жовтня 2011 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду (а.с. 73).

15 лютого 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення, яким визнано недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, серії ЯЕ № 611981 виданий 01 червня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 ; договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 14 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 816475 , серії ЯЕ № 816476 та серії ЯЕ № 816477, видані 20 вересня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Екоінтерком»; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 816479, виданий 20 вересня 2007 року ТОВ «Екоінтерком», відносно земельної ділянки площею 1,000 га з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості з кадастровим номером № :06:001:0199, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 43-44).

Ухвалами Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року та 17 березня 2016 року (а.с. 76-78, 79-81), а також ухвалами Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2012 року та 13 червня 2016 року (а.с. 45-48, 82-83) рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін.

Протягом 2005-2006 років ТОВ «Універсалагротрейд» за договорами купівлі-продажу придбало у всіх членів КСПП «Ревне» їх майнові паї. Тобто ТОВ «Універсалагротрейд» набуло право на пайовий фонд КСПП «Ревне». 09 червня 2006 року ТОВ «Універсалагротрейд» видано свідоцтво про право власності на 100 % майнових паїв КСПП «Ревне», а саме, згідно акту прийому-передачі нерухомого майна, на приміщення бойні, трьох пунктів обміну балонів, силосні та сінажні траншеї, внутрішні дороги, літній табір для тварин та сховище для гною (а.с. 101-105).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у нескасованій апеляційним судом частині та рішення апеляційної інстанції - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з вимогами частини першої статті 126 ЗК України (в редакції статті станом на час набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 4,95 га.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року, позов ТОВ «Універсалагротрейд» задоволено, визнано недійсними державний акт серії ЯЕ № 611981 на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га з цільовим призначенням для розташування та обслуговування нерухомості, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданий 01 червня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 ; договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 14 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А. В., зареєстровані в реєстрі за № 3038, 3042 та 3046; державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 816476 та серії ЯЕ № 816477, видані 20 вересня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007року між ОСОБА_3 та ТОВ «Екоінтерком», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В., зареєстрований в реєстрі за № 3396; державний акт серії ЯЕ № 816479 на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га з цільовим призначенням для розташування та обслуговування нерухомості, що знаходиться в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданий 20 вересня 2007 року ТОВ «Екоінтерком» (а.с. 43-44, 76-78).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2012 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 придбав земельні ділянки в ОСОБА_2 , який в силу закону не був їх власником та не міг їх відчужувати. При цьому правова підстава набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_1 , відсутня, оскільки рішення суду, на підставі якого ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку скасовано. Вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи (а.с. 79-81).

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що суди дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не є власником спірної земельної ділянки площею 0,8778 га, з кадастровим номером № :06:001:0201, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, оскільки по справі встановлено, що ОСОБА_1 придбав спірну земельну ділянку в ОСОБА_2 , який в силу закону не був її власником та не мав права її відчужувати, а правова підстава набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_1 відсутня.

Посилання ОСОБА_1 на те, що укладений між ним та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 30 січня 2009 року є дійсним та не скасований, як на підставу для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це лише офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення права власності та не є правовою підставою набуття такого права і не впливає на правомірність набуття права власності на майно.

Протягом 2005-2006 років ТОВ «Універсалагротрейд» за договорами купівлі-продажу придбало у всіх членів КСПП «Ревне» їх майнові паї. Тобто ТОВ «Універсалагротрейд» набуло право на пайовий фонд КСПП «Ревне». 09 червня 2006 року ТОВ «Універсалагротрейд» видано свідоцтво про право власності на 100 % майнових паїв КСПП «Ревне» (а.с. 101-105).

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ТОВ «Універсалагротрейд» не надало належних та допустимих доказів того, що належне йому нерухоме майно (майновий комплекс) знаходиться на спірній земельній ділянці площею 0,8778 га, яку ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 30 січня 2009 року.

ТОВ «Універсалагротрейд» не доведено порушення його прав.

Крім того, згідно з положеннями статтею 4 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав це не що інше як передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак, на час розгляду справи судами, такий спосіб мав бути встановлений законом або договором.

Отже, власник порушеного права міг скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Разом із тим, такого способу захисту як визнання відсутнім права власності законодавством України не передбачено.

Таким чином, наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновку, що оскаржувані рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову та рішення апеляційного суду ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційні скарги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у нескасованій апеляційним судом частині та рішення апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційних скарг правильних висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у нескасованій апеляційним судом частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська