ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7660/19
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"17" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглядаючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "К ІНВЕСТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСЕН ГРУП" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь грошові кошти у сумі 50 000 000,00 грн.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали судді Дарницького районного суду м.Києва від 17.09.2019 року.

Також, позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на низку нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ТОВ "К ІНВЕСТ".

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 мотивує тим, що 30.08.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "К ІНВЕСТ" було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ТОВ "К ІНВЕСТ" грошові кошти у сумі 50 000 000,00 грн. зі строком повернення до 30.08.2019 року. Крім того, 01.03.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ОЛСЕН ГРУП" було укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ "ОЛСЕН ГРУПП" поручилось перед ОСОБА_1 за належне виконання ТОВ "К ІНВЕСТ" договору позики від 30.08.2018 року. Однак, на даний час позика позивачу відповідачами повернута не була. У зв`язку із цим, на думку позивача, існують підстави вважати, що відповідач ТОВ "К ІНВЕСТ" може вчинити всі можливі заходи аби уникнути повернення вказаних грошових коштів, зокрема продати належні йому нежитлові приміщення, а грошові кошти, отримані в результаті вчинення правочину, приховати. Отже, об`єктивно існують обставини, що в майбутньому можуть значно ускладнити виконання рішення суду або взагалі унеможливити його виконання.

Суддя, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, згідно до позовних вимог, позивач просить про солідарне стягнення грошових коштів з відповідачів. Проте, подав заяву про накладення врешту на нерухоме майно належне відповідачу ТОВ "К ІНВЕСТ".

Разом з тим, із зазначеного не вбачається, яка вартість вказаних нежитлових приміщень, зі змісту заяви про забезпечення позову про стягнення коштів, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення належні відповідачу ТОВ "К ІНВЕСТ", належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову, у вигляді арешту, не зазначено вартість вказаного нерухомого майна та чи співмірна ця вартість ціні позову.

Виходячи зі змісту позовних вимог, вказані нежитлові приміщення не є предметом позову, предметом якого є стягнення коштів, твердження позивача про те, що їх продаж може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову нічим не підтверджені і спростовуються висновком про те, що продаж зазначених нежитлових приміщень відповідачем ТОВ "К ІНВЕСТ" навпаки може сприяти поверненню грошових коштів позивачу і мирному врегулюванню спору.

Враховуючи наведене, суть спірних правовідносин, суддя вважає, що вжиття саме таких заходів забезпечення позову, запропонованих позивачем, є не співмірним позовним вимогам. Крім того, суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "К ІНВЕСТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСЕН ГРУП" про стягнення коштів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: