Справа № 308/2112/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Свида Олександра Георгійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Свида О.Г. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . За її власної волі, вона зареєструвала у себе ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 . З часом дані особи почали себе неадекватно поводитись, частину кімнати в будинку закрили на замок, і її як власницю туди не впускають, були випадки псування майна власника. Крім того, ОСОБА_2 часто стала вживати алкогольні напої та приводити в будинок незнайомих чоловіків, які неодноразово погрожували. Відповідачі не належать до членів її сім`ї, не сплачують ніяких комунальних платежів за будинок та створюють умови, які можна охарактеризувати, як систематичне порушення правил співжиття, які роблять неможливим для власника будинку спільне проживання. На даний час відповідачі не проживають у будинку, але їх реєстрація, заважає власнику будинку розпоряджатись своїм майном, так як частина кімнати закрита ними, і вона, як власник будинку має намір продати його, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщеннями, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак її представник - адвокат Свида О.Г. подав до суду заяву, якою просить розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, зокрема через оголошення опубліковане на сайті судової влади, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з договору купівлі-продажу будинки від 20.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Митровцій Ю.Ю., витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №35752556, та домової книги власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

З довідок №921, №934 від 13.06.2019р. та 14.06.2019 р. виданими в.о. голови Оноківської сільської ради слідує, що в будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими ОСОБА_1 (власниця), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (не проживає), ОСОБА_3 (не проживає), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законною власницею вищевказаного будинку і факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов в цій частині є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позивачки про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вказану вимогу, суд вважає передчасною, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обов`язковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку.

За таких обставин поданий ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачки, понесені останньою судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими що втратили право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 704,80

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 26 вересня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк