Справа № 161/8775/19
Провадження № 2/161/2467/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В., представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2019 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом.

Як підставу позову позивачі вказували, що 08 липня 2016 року сталася ДТП з вини відповідача в результаті чого позивачам була завдана майнова шкоди, а саме у вигляді шкоди автомобілю, який належить ним на праві спільної сумісної власності.

З наведених вище підстав позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь у рівних частинах майнову шкоду у розмірі 74 875,81 грн.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив позовні вимоги та зазначив, що спір між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже був предметом судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_5 , 08 липня 2016 року приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Луцьк Радомишль Демидівка - Дубно, зі сторони с. Хрінники Демидівського району Рівненської області у напрямку смт. Демидівка із швидкістю приблизно 100-120 км/год., що перевищує допустиму для вказаної автомобільної дороги, в порушення вимог пункту 2.3 підпункту «б», пункту 12.1. Правил дорожнього руху, на 36 км. + 100 м. даної дороги, що у межах Демидівського району Рівненської області, на заокругленні вказаної проїзної частини вліво, проявив неуважність до дорожньої обстановки не врахував її, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням і допустив виїзд на праве узбіччя по ходу руху з наступним заносом даного транспортного засобу та виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Т4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події, а вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 51-53). Вказаний вирок суду набрав законної сили.

Тобто факт керування відповідачем ОСОБА_5 транспортним засобом ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням Правид дорожнього руху України, внаслідок якого вказаний автомобіль отримав механічні ушкодження є встановленим і доказуванню в силу положень ст. 82 ЦПК України не потребує.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_4 з 23 червня 2000 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , який, на час ДТП, був номінальним власником транспортного засобу ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який придбаний та зареєстрований ним 21 жовтня 2006 року, тобто під час шлюбу.

В силу статті 60 СК України, вказаний автомобіль дійсно можливо, на момент виникнення ДТП, вважати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Одночасно, судом встановлено, що інший співвласник майна ОСОБА_3 вже реалізував своє право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка завдана автомобілю ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Волинського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у цивільній справі №161/11733/18 ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Частиною першою та другою статті 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Крім того, у частині першій та другій статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Із зазначеного слідує, що співвласники у праві спільної сумісної власності володіють, користуються та розпоряджаються спільним майном за взаємною згодою. При цьому чинним сімейним та цивільним законодавством презюмується, що один співвласник реалізуючи право спільної сумісної власності діє за згодою іншого співвласника.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Тобто, право власника майна вимагати відшкодування завданої йому майнової шкоди є одним із форм захисту права власності. Такий захист, в своє чергу, є одним із елементом реалізації власником свого права власності.

У розглядуваному випадку слідує, що ОСОБА_3 , як співвласник спірного автомобіля, вже реалізував своє право на судовий захист права власності на спірний автомобіль, а саме пред`явив позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю внаслідок ДТП за участю третьої особи, і цей позов був розглянутий судом.

Реалізуючи своє право на захист права власності, презюмується, що ОСОБА_3 діяв в інтересах та за згодою всіх співвласників спірного автомобіля, в тому числі і позивача ОСОБА_4

Доказів того, що подаючи до суду цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_3 діяв не в інтересах сім`ї та без згоди іншого співвласника позивача ОСОБА_4 , суду не надано.

Оскільки право на пред`явлення позову про відшкодування матеріальної шкоди спільному сумісному майну подружжя позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто право на захист свого права власності, вже було реалізовано одним із співвласників і з приводу цього вже існує відповідне судове рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення аналогічного позову іншого співвласника, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 23 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк