ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/740/16Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/817/895/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря - Чукля Д.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Бартків І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/740/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2016 року, ухваленого суддею Варневич Л.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання (навчання) дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 2 425 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2002 року шлюб між ними розірвано. Під час даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом із нею. 12 квітня 2002 року рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26 березня 2002 року і до її повноліття. ОСОБА_3 поступила на навчання у Кременецький педагогічний коледж та зарахована студенткою 1 курсу за спеціальністю дошкільна освіта. 31 серпня 2015 року позивач уклала договір №14810 про підготовку фахівця з спеціальною освітою, навчання якого фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, галузевих міністерств, відомств, підприємств, організацій, установ та фізичних осіб, пунктом 4.2. якого передбачено оплату вартості освітньої послуги в рік у сумі 4 850,00 гривень з урахуванням індексу інфляції за кожен календарний рік. Позивачем сплачено кошти за навчання дочки за 2015/2016 навчальний рік в сумі 4 850,00 гривень.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2016 року позов - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання (навчання) дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2 425 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2016 року по справі №601/740/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових коштів в сумі 2 425 гривень та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових коштів в сумі 2 425 гривень - відмовити, а також, стягнути з позивача в користь відповідача 606 гривень 32 копійки повернення судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки витрати на навчання неповнолітньої доньки у педагогічному коледжі не відносяться до витрат передбачених ст.185 СК України, адже, поглинається стягнутими з нього аліментами.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бартків І.Б. апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно. В зв`язку з цим судом було розміщене повідомленням на веб-порталі судової влади України (а.с. 171).

Згідно з частинами 11-12 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Бартків І.Б., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

За результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку, що під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно встановити та надати оцінку доводам позивача щодо наявності підстав для висновку про обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами згідно з положеннями частини першої статті 185 СК України. Крім того, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен врахувати в якій мірі кожен із батьків бере участь у витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що врахував індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, взяв до уваги працездатність відповідача, врахував матеріальний стан сторін та наявність додаткових витрат, що викликані особливими обставинами - навчання дитини з метою розвитку її здібностей.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи, а також доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною другою статті 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №21 (а.с. 5).

Згідно з виконавчим листом Кременецького районного суду від 12 квітня 2002 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26 березня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Відповідно до довідки від 26 квітня 2016 року №1357 ОСОБА_3 у 2015 році вступила до Кременецького педагогічного коледжу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім.Тараса Шевченка (І-ІІ рівень акредитації) і на час звернення до суду навчалася на І курсі за спеціальністю - дошкільна освіта. Форма навчання - денна, платна (а.с. 7).

Згідно з договором від 31 серпня 2015 року №14810 про підготовку фахівця з спеціальною освітою, навчання якого фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, галузевих міністерств, відомств, підприємств, організацій, установ та фізичних осіб, Кременецька обласна гуманітарно-педагогічна академія ім.Тараса Шевченка бере на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_1 здійснити підготовку ОСОБА_3 за освітньо-кваліфікаційним рівнем - молодший спеціаліст. Вартість освітньої послуги в рік становить 4 850,00грн з урахуванням інфляційних втрат за кожен календарний рік (а.с. 9).

Відповідно до квитанції від 25 серпня 2015 року №25 ОСОБА_3 здійснила оплату за навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.Тараса Шевченка в сумі 2 500,00грн (а.с. 12).

Згідно з квитанцією від 24 березня 2016 року №32 ОСОБА_3 здійснила оплату за навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.Тараса Шевченка в сумі 2 350,00грн (а.с. 13).

Відповідно до довідки Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 22 квітня 2016 року №5982 ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини за такі періоди: січень 2015 року - 712, 65 грн, лютий 2015 року - 572,30 грн, березень 2015 року - 562,04 грн, квітень 2015 року - 533,25 грн, травень 2015 року - 1 427,35 грн, червень 2015 року - 198,96 грн, липень 2015 року - 586,40 грн, серпень 2015 року - 645,25 грн, вересень 2015 року - 573,33 грн, жовтень 2015 року - 1 021,83 грн, листопад 2015 року - 913,71 грн, грудень 2015 року - 1 313,03 грн (а.с.10), що є виключно мінімальним розміром для забезпечення дитини, зокрема, збереження здоров`я та розвитку дитини.

ОСОБА_1 на момент звернення із даною позовною заявою ніде не працювала.

Згідно з довідкою про доходи від 01 червня 2016 року №86 видно, що ОСОБА_2 працює у Кременецькій РКЛ на посаді "лаборант". Загальна сума його доходу за період з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року, за винятком аліментів, становить 25 538,42 грн (а.с. 31).

З травня 2015 року ОСОБА_2 разом з дружиною винаймають однокімнатну квартиру.

Таким чином, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей і брати участь у додаткових витратах, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, працездатність відповідача, матеріальний стан сторін та наявність додаткових витрат, що викликані особливими обставинами - навчання дитини з метою розвитку її здібностей, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи заявника, що позивачем при виборі навчального закладу для дочки не була врахована його думка, як батька дитини, оскільки навчальний заклад вибрала сама донька з врахуванням своїх здібностей.

Також, колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні знаходять батьки, оскільки доказів з цього приводу суду не було надано.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2016 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2016 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді