Справа №313/832/19
Провадження 2-о/313/20/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Менчикурівська сільська сільська рада Веселівського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт, який має юридичне значення про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Заявник про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Проте, звернулася з письмовою заявою розглянути справу без її участі. Вимоги, викладені у заяві підтримує повністю.

Сільський голова Менчикурівської сільської ради ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою розглянути справу без участі їхньої представника, проти задоволень вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 , не заперечують.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини і прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3, помер батько заявниці ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.08.2006 р., актовий запис № 18.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України в день смерті батька заявника відкрилася спадщина на все майно та права, які належали йому. До спадкової маси увійшли: земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2352 га, кадастровий номер: :03:012:0013, розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області; ј частина квартири АДРЕСА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд встановив, що до самої смерті батько заявниці заповіт не складав, а інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, відповідно до ст. 1261 ЦК України, заявниця є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.1983 р.

У визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, заявниця не зверталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки мешкала разом із батьком та фактично прийняла наявне майно у користування.

Постановою від 14.05.2019 р. № 884/02-31 державний нотаріус Дзябко М. І. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови стали не підтвердження факту сумісного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини і як наслідок пропуск строку на її прийняття.

Починаючи з грудня 1994 року і до теперішнього часу заявниця постійно проживаю за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується паспортом громадянина, свідоцтвом про право власності на житло від 12.12.1994 року № б/н, довідкою від 18.06.2019 року № 480, довідкою від 18.06.2019 року № 478.

У суда немає підстав ставити під сумнів надані докази заявником.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При розгляді справи в порядку окремого провадження спір про цивільне право не виникав.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та заяви ОСОБА_1 , яка просила судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за нею.

У зв`язку з тим, що встановлення факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на спадщину, суд, на підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 (v0015700-98) від 25.05.98), а також ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 247, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

13.09.2019