Справа № 536/1045/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Курбанової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись, що 24 травня 2019 року відповідач позичив у нього грошові кошти у сумі 99 987 грн. та зобов`язувався їх повернути до 01 липня 2019 року, про що написав боргову розписку. До обумовленої дати відповідач коштів не повернув і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 99 987 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 999,88 грн.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 24 травня 2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 99 987 грн., які зобов`язувався повернути до 01 липня 2019 року, що підтверджується борговою розпискою від 24.05.2019 року.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув, чим порушив права та інтереси позивача, які необхідно поновити та стягнути з відповідача борг в сумі 99 987 грн.

Те, що боргове зобов`язання не виконано, свідчить наявність оригіналу боргової розписки у позивача.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові Першої судової Палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 707/2606/16-ц.

З огляду на викладене, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє.

Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 999 грн. 88 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст. ст. 13, 81, ст.141, 259, 263-265, 279 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Кременчуцьким РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) борг в сумі 99 987 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. та судовий збір в сумі 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 88 коп., а всього 100 986 (сто тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 88 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

СуддяС. М. Клименко