РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20637/18

пр. № 2/759/2918/19

19 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Коваль О.А. при секретарі Слепець Є.С. за участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-16" про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-16" про визнання права власності на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що після смерті його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири, яку він не може оформити за відсутності складу спадкового майна на ім"я спадкодавця, про що державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мусієнко К.П. виніс 29.10.2018 року відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, додатково суду пояснив, що 19 серпня 1992 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів його батькові ОСОБА_5 видано ордер на жиле приміщення в будинку ЖБК №092953, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . 06 січня 1993 року ОСОБА_5 , який був членом ЖБК «Авіатор-16» з 23 листопада 1988 року на підставі Рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 23 листопада 1988 року №1121, була сплачена повна сума пайового внеску за цю квартиру, а саме в розмірі 9 432 (дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) крб. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, після чого відкрилася спадщина на вказану квартиру, яку він хоче успадкувати, про що подав відповідну заяву нотаріусу, який в свою чергу відмовив йому, оскільки його батько свого часу не зареєстрував право власності на згадану квартиру, за яку сплатив відповідний внесок.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надісли суду письмові пояснення, згідно яких позов ОСОБА_1 визнають, проти його задоволення не заперечують, просять слухати справу без їх участі. Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов відповідача визнала, просила його задовольнити. Суду пояснила, що вона є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та відповідно матір"ю позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_4 . Пояснила і те, щоспірна квартираАДРЕСА_1 раніше була кооперативною, зокрема Житлово-будівельного кооперативу "Авіатор-16", проте 06 січня 1993 року ними з чоловіком була сплачена повна сума пайового внеску за неї, але відповідної реєстрації прав власності в БТІ проведено не було, оскільки не було такої необхідності того часу. Але вже після смерті ОСОБА_5 з"ясувалося, що без такої реєстрації її син не може оформити право на спадок. Залучена до розгляду справи в якості третьої осіби Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-16"в судове засідання направив свого представника, який суду пояснив, що квартираАДРЕСА_1 була раніше дійсно кооперативною "Авіатор-16", виділялася ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_2 , які завжди в ній проживали та проживають за виключенням тепер померлого, і що ними дійсно виплачені всі пайові внески за цю квартиру, що підтверджується відповідною довідкою ЖБК "Авіатор-16" від 05.04.2018 року за № 4264/16. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперчення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 19.01.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 77). 19 серпня 1992 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів ОСОБА_5 видано ордер на жиле приміщення в будинку ЖБК №092953, а саме на на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 82).

06 січня 1993 року сума пайового внеску за вказану квартиру в розмірі 9 432 (дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) крб. була повністтю сплачена ОСОБА_5 про що свідчить відповідна довідка ЖБК «Авіатор-16» від 05.04.2018 року та що підтверджується представником ЖБК «Авіатор-16» у судовому засіданні при розгляді даної справи (а.с. 16).

Згідно ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону СРСР від 06.03.1990 року «Про власність» (зараз втратив чинність), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно.

Аналогічне положення містила ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність), відповідно до якої, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Отже, згідно Кодексу про шлюб та сім'ю УРСРта Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про власність», які діяли на час виплати пайового внеску, згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України ОСОБА_5 та ОСОБА_2 набули права власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак не здійснили державну реєстрацію свого права власності на неї згідно ст. 182 ЦК України чи то згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та відповідно не отримали свідоцтво про право власності на цю квартиру. Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою виданою КМ БТІ від 11.05.2018 року за № КВ-2018 № 13127 (а.с.152).

Встановлено та належними доказами підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 1/ 2 частки квартири АДРЕСА_1 , оскільки інша 1/ 2 частка цієї квартири в силу Закону належить його дружині ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, позивач в строки визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (.а.с.69). Як встановлено з копії матеріалів спадкової справи № 394/2018 ОСОБА_5 заповітів не складав. Відповідачі ОСОБА_3 , яка є матір"ю спадкодавця, ОСОБА_4 , яка є дочкою спадкодавця та ОСОБА_2 , яка є його дружиною в порядку визначеному ч. 2 ст. 1274 ЦК України до нотаріальної контори подали заяви про відмову від належного їм спадкового майна після смерті ОСОБА_5 (а.с. 68,70, 97). Таким чином позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька. Згідно постанови нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 29.10.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , після смертіІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що відсутній склад спадкового майна на ім"я ОСОБА_5 , та у зв"язку з відомостями БТІ про те, що власність на цю квартиру рахується за іншими невідомими особами. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття,

Згідно 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається така квартира.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з того, що спірне майно було набуте батьком спадкоємця та його матір"ю в рівних частках на законних підставах, а відтак право на спадкування цього майна не може бути обмежене відсутністю реєстрації права власності на таке майно.

Щодо мотивів нотаріуса у відмові вчинити відповідні нотаріальні дії, зокрема через реєстрацію прав власності спірної квартири за іншими особами, то таких обставин судом не встановлено. Так, згідно довідки виданою КМ БТІ від 11.05.2018 року за № КВ-2018 № 13127 (а.с.152) та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 06.09.2019 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності ні заким не зареєстрована взагалі, що узгоджуєтьмя із встановленими вище обставинами в частині її кооперативності та подальшої виплати пайових внесків без відповідної її про те реєстрації в реєстраційних органах.

Отже, з огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , права власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Тоді як, у задоволенні позовних вимог в частині іншої 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , позивачу ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки такачастка власності в силу Закону належить ОСОБА_2 , а тому не може бути успадкована після смерті ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 5, 15, 16, 384, 392, 1216-1218, 1220 1223, 1258, 1261, 1268, 1274, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, ст. 7 Закону СРСР «Про власність», ст. 15 Закону України «Про власність», ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-16" про визнання права власності на спадщину, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу. Повний текст рішення виготовлено 02.10.2019 року.

Суддя Коваль О.А.