Провадження №: 2/752/2191/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

30.07.2018 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Майданюк Я.Р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивачки зазначено, що 18.06.2018 року на Дніпровському шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_2 належного на праві власності позивачці, у результаті чого автомобілі отримали пошкодження. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 його також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2018 року. За даними звіту від 22.06.2018 року про визначення розміру майнової шкоди, завданого власнику транспортного засобу «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_2 , розмір шкоди становить 11 552, 25 грн. Представником позивача також зазначено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Завдану позивачці шкоду за наслідками пошкодження транспортного засобу - автомобіля «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку не відшкодував. Крім того, за наслідками пошкодження належного ОСОБА_1 транспортного засобу остання зазнала моральної шкоди, оскільки сам факт пошкодження належного їй майна спричинило виникнення пригніченого стану, як наслідок і нервового відношення до всього. Вона та її родина були позбавлені можливості виїжджати на відпочинок у вихідні дні. З підстав пошкодження автомобіля, позивачка та члени її родини були позбюавлені можливості їздити ним до їх місця роботи, що за 25 кілометрів від їх місця проживання, а син не міг використовувати автомобіль для виконання роботи, що приносила їх родині майже 10 000 гривень прибутку щомісячно. Розмір заподіяної позивачці моральної шкоди оцінює в 50 000 гривень.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 11 552, 25 гривень, на відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень, а також відшкодувати понесені позивачкою судові витрати по сплаті суждового збору 798,52 гривні, на оплату оцінки автомобіля 1 300, 00 гривень, за надання юридичних послуг в сумі 17 000 гривень.

У судовому засіданні представник позивачки заявлений позов підтримав з зазначених у позовній заяві підстав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, проти позову ОСОБА_1 , пред`явленого до ОСОБА_3 заперечував. У той же час представник відповідача стверджував, що ОСОБА_3 не оспорював факт дорожньо-транспортної пригоди та не ухиляється від обов`язку відшкодувати майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, однак з моменту дорожньо-транспортної пригоди позивачка не зверталася з вимогою відшкодувати майнову шкоду, не просила провести експертизу і не надала доказів на підтвердження виконання ремонтних робіт, а тому завдана їй шкода не підлягає відшкодуванню з урахуванням податку на додану вартість. Також послався на те, що позивачка не надала доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, оскільки сам факт, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральну шкоду в такому розмірі не може бути належним та допустимим доказом. Понесені позивачкою судові витрати на оплату послуг щодо складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку не підлягають відшкодуванню, оскільки наданий доказ на підтвердження цих витрат не є належним, а вимоги щодо відшкодування вират на правничу допомогу в розмірі 17 000 гривень не є доведеними у частині, що позивачка потребувала такого обсягу послуг і реально понесла зазначені витрати на їх оплату. Просив задовольнити заявлені вимоги тільки в частині стягнення з відповідача матеріального збитку у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 9 626, 88 грн., у задоволенні решти вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.06.2018 року на Дніпровському шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_2 належного на праві власності позивачці, у результаті чого автомобілі отримали пошкодження.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 його також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2018 року.

Зазначеною вище постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2018 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, сталася тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 по Дніпровському шосе в м. Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Відповідно до звіту № ВА180622-001 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , власнику колісного транспортного засобу «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного 22.06.2018 року за заявою ОСОБА_1 , в результаті виконаних процедур незалежної оцінки встановлено, що вартість відновлювального ремонту з ПДВ колісного транспортного засобу «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_3 , 75 гривень, величина матеріального збитку з ПДВ - 11 552, 25 гривень (а.с.9-30).

На відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди, внаслідок пошкодження належного їй на праві власності транспортного засобу з вини ОСОБА_3 , представник позивачки просив стягнути з останнього 11 552, 25 грн., що складає величину матеріального збитку з врахуванням податку на додану вартість, однак доказів суду на предмет того, що позивачкою виконано відновлювальний ремонт транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був пошкоджений з вини відповідача ОСОБА_3 не надано, а тому суд приймає до уваги заперечення відповідача та приходить до висновку, що на відшкодування майнової шкоди, завданої позивачці з відповідача необхідно стягнути визначений спеціалістом оцінювачем збиток 11 552, 25 грн. за мінусом 20% податку на додану вартість, що складає 9 626, 88 грн..

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 у частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні щодо завдання моральної шкоди самій позивачці та підлягають частковому задоволенню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України з наступних підстав.

Звертаючись в суд з позовом, представник позивачки просив відшкодувати завдану ОСОБА_1 моральну шкоду. На відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача на її користь 50 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди представником позивачки зазначено, що з вини водія транспортного засобу -автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 було пошкоджено належний ОСОБА_1 на праві власності транспортний засіб - автомобіль «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а сам факт пошкодження належного їй майна спричинило виникнення пригніченого стану, як наслідок і нервового відношення до всього, а також вона та її родина були позбавлені можливості використовувати за призначенням належний їй же автомобіль.

Зважаючи на те, що визначений представником позивачки розмір моральної шкоди з підстав завдання ОСОБА_1 емоційних переживань та позбавлення її ж та членів її родини можливості використовувати транспортний засіб за призначенням у розмірі 50 000, 00 грн., що не є співмірним із наслідками, що мали місце з підстав пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а докази на підтвердження зазначених підстав в обгрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди суду не надано, відповідно суд приходить до висновку, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на те, що в обґрунтування позовних вимог представником позивачки не надано суду доказів на підтвердження моральних страждань, що мали місце у зв`язку з емоційними переживаннями, то при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження майна, що було власністю та використовувалося за призначенням свідчить про завдання їй моральної шкоди та необхідність вживання заходів для відшкодування завданої майнової шкоди, що призвело до змін у способі її життя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку водія автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 позивачці завдано моральну шкоду, що може бути відшкодована грошовою компенсацією у розмірі 3 000, 00 грн..

Відповідно до правил ст.ст. 137, 139, 141 ЦПК України представник позивачки просить відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по оплаті послуг за проведення оцінки збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу у сумі 1 300, 00 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 798,52 грн., а також на правову допомогу в розмірі 17 000 гривень.

Понесені позивачкою витрати на оплату послуг спеціаліста оцінювача у зв`язку з необхідністю підтвердження суду у встановленому законом порядку заявлених вимог про відшкодування майнової шкоди, а саме в розмірі 1300 гривень, що підтверджено даними акту №ОУ-0000452 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунку-фактури №СФ-0000452 від 21.06.2018 року підлягають відшкодуванню у повному обсязі (а.с.32,33).

Так само, у повному обсязі необхідно відшкодувати позивачці за рахунок відповідача витрати на сплату судового збору за розгляд справи судом у розмірі 798,52 гривні.

Понесені позивачкою витрати на правничу допомогу підтверджено договором №1806/18 про надання юридичної допомоги, що був укладений 18.06.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Майданюком Я.Р., додатковою угодою №1/186 до договору №1806/18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року, що була укладена 24.06.2018 року, актом приймання-передачі наданої правової допомоги по договору №1806/18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року та додаткової угоди №1/186 від 18.06.2018 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру №1806/18 від 18.06.2018 року (а.с.34-38,94-98).

Проте, проаналізувавши додаткову угоду №1/186 до договору №1806/18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року, що була укладена 24.06.2018 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги по договору №1806/18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року та додатковій угоді №1/186 від 18.06.2018 року, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру №1806/18 від 18.06.2018 року про сплату 17 000 гривень за отримані послуги, суд приходить до висновку, про належність зазначених доказів на підтвердження того, що між позивачкою та адвокатом Майданюком Я.Р. був укладений договір саме з приводу надання правової допомоги, така допомога надавалася останнім щодо вчинення дій пов`язаних з відшкодуванням майнової та моральної шкоди, які на думку суду були необхідними у конкретній справі, однак тривалість виконання таких робіт не є співмірною з предметом доказування у цій же справі. З огляду на обсяг робіт, що був виконаний адвокатом ОСОБА_2 на виконання умов договору, укладеног з ОСОБА_1 суд вважає, що відшкодуванню підлягає не весь час вказаний адвокатом на виконання послуг, які ним надавались, а тому суд приходить до висновку, що відшкодуванню підлягають виконані роботи: виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, для надання первинної юридичної консультації щодо виклику співробітників поліції і подальшого заповнення протоколу, аналізу наслідків тривалістю 1 год. 45 хв., вартістю 1 250 гривень; аналіз нормативно-проавових актів та судової практики з питань відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транпортної пригоди тривалістю 1 год. 45 хв., вартістю 1 250 гривень; організація і супроводження підписання угоди про незалежну оцінку вартості матеріального збитку тривалістю 45 хв., вартістю 500 гривень; підготовка позовної заяви, подача до суду, надання консультацій з питань обгрунтованості та законності вимог тривалістю 3 год. 30 хв., вартістю 2 500 гривень; представництво у судовому процесі тривалістю 3 год., вартістю 3 300 гривень; підготування та надіслання до суду відповіді на відзив на позовну заяву, тривалістю 1 год. 15 хв., вартістю 1 250 гривень, що становить загальну суму відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 10 550 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1187, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 60, 79, 139, 140, 141, 212, 213-215 ЦПК України, суд-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 9 626, 88 гривень, на відшкодування моральної шкоди 3 000, 00 гривень, судові витрати пов`язані з оплатою послуг експерта у розмірі 1 300, 00 гривень, по сплаті судового збору в розмірі 798, 52 гривні, судові витарти на оплату павової допомоги 10 550, 00 гривень, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 25 275 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення суду складено 23 вересня 2019 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк