Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судових засідань Іваненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з дійсною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у якій просив визнати втратившими право користування житлом своїх рідних доньку та онука відповідачів по справі.

В поданій заяві позивач зазначив, що являється власником будинку за АДРЕСА_1 .

У вищевказаному будинку зареєстровані відповідачі донька позивача ОСОБА_2 та онук позивача ОСОБА_3 .

З 2015 року відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації у зв`язку з виїздом на інше місце проживання. В зазначеному будинку не залишилося речей та документів відповідачів. В добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації відповідачі за сімейними обставинами не мають.

За викладених обставин, позивач не може розпоряджатися нерухомим майном за власним розсудом.

За таких підстав, позивач звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв`язку з тим, що відповідачі тривалий час не проживають по зазначеній адресі за незалежних причин, являються родичами позивача, ніяких обов`язків по оплаті комунальних послуг не несуть.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити поданий позов та справу розглядати без його участі.

З боку в відповідача ОСОБА_2 , до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява, згідно якої вона визнала позовні вимоги, також просила розглядати справу без її присутності у судовому засіданні.

З боку в відповідача ОСОБА_3 , до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги, також просив розглядати справу без його присутності у судовому засіданні.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача і це регулюються цивільним законодавством.

З встановлених обставин випливають правовідносини між членами сім"ї, які користуються зазначеним житлом.

Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім"ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім"ї власника жилого будинку ( квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

З копії Витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7) вбачається, що позивач дійсно являється власником житла розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження донька заявника рос.мовою « ОСОБА_4 » (а.с.12), у 1988 році зареєструвала шлюб з гр.. ОСОБА_5 , (Витяг з Держреєстру а.с.13), у 1989 році шлюбу було розірвано (а.с.14), відповідно до довідки 1992 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.15).

Копією домової книги підтверджується факт реєстрації у вказаному будинку відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

При цьому, Актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.08.2019 р. (а.с.7), складеним депутатом Попаснянської міської ради Бондаренко С.І., підтверджено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2015 року не мешкають за місцем своєї реєстрації, ніяких обов`язків по утриманню житла не несуть, особистих речей та речей повсякденного використання в будинку не має.

Вказаними матеріалами підтверджено, що відповідачі мають інше місце проживання і ніяких домовленостей щодо житла за адресою: АДРЕСА_1 між сторонам не встановлено.

Добровільно відповідачі з реєстрації не знялися, що створює труднощі у позивача у користування своїм житлом і позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у розумінні ст..391 ЦК України.

При цьому також суд враховує той факт, що відповідачі визнали даний позов, в добровільному порядку та надали суду відповідні заяви.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачі не мешкають в житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 - понад 6 місяців, а тому на підставі положень ст.405 ЦК України особа повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки.

На підставі ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Архипенко