20.09.2019 227/2137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Білозерської міської ради, Спасько-Михайлівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Білозерської міської ради, Спаськомихайлівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2007 року і по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . До дня смерті ОСОБА_4 мешкав разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Він дуже хворів. А в 2009 році його стан здоров`я погіршився та він постійно потребував сторонньої допомоги. Позивачка доглядала батька до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну ділянку, розміром 5,219 га, яка розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради. Окрім позивачки спадкоємців в ОСОБА_4 немає. 01 лютого 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, отримала відмову, оскільки шестимісячний термін на прийняття спадщини вже сплинув, а підтвердити спільне проживання зі спадкодавцем позивач не змогла. Через що вимушена була звернутися до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. Проте, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, за участю її представника ОСОБА_2 , позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Білозерської міської ради в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Рішення просив ухвалити на розсуд суду.

Представник відповідача Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула. Спрямувала до суду заяву, в якій пояснила, що вона не має жодного відношення до сім`ї померлого ОСОБА_4 , за адресою, за якою проживав померлий, була зареєстрована тимчасово. Просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07 липня 2010 року було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , проте 20 жовтня 2010 року останнього знято з реєстрації місця проживання у зв`язку з його смертю. (а.с. 53)

Спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01 жовтня 2010 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.8)

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 08 вересня 2016 року Відділом РАЦС Муніципальної Освіти «міста Хасавюрт» Республіки Дагестан (а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 13 травня 1978 року Білозерською міськрадою м. Добропілля Донецької обл. (а.с.10), відповідно до якого після укладення шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка знаходиться на території Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області. (а.с.11)

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 10 лютого 2006 року ОСОБА_7 було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Білозерської міської ради Леусенко К.С., та відповідно до якого спадкодавець на випадок смерті заповідав земельну частку (пай) своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.40)

Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 04 лютого 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона звернулась до нотаріальної контори вже після сплину шестимісячного терміну. (а.с.12)

Як вбачається з відповіді Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 27 серпня 2019 року, актових записів про шлюб та про розірвання шлюбу відносно ОСОБА_4 - ані в архіві відділу, ані в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не міститься.

Третя особа ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за однією з ним адресою: АДРЕСА_2 (а.с.41-42), однак у своїй заяві пояснила, що вона не має жодного відношення до сім`ї померлого ОСОБА_4 , а за адресою, за якою проживав померлий, була зареєстрована тимчасово.

Випискою з амбулаторної картки підтверджується, що ОСОБА_4 хворів, з 2009 року його стан погіршився та він потребував сторонньої допомоги. (а.с.15)

З Акту, складеного сусідами, та посвідченого депутатом Білозерської міської ради Жижиним О.П., вбачається, що ОСОБА_4 з 2007 року і по момент його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13), за якою з 31 січня 1995 року проживає ОСОБА_1 що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 25 грудня 2001 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області. (а.с.7)

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів.

Крім того, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею за законом, постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 2007 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою її місця реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим.

Пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування судами розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Щодо того факту, що зареєстроване місце проживання померлого не співпадає з місцем його фактичного проживання станом на день його смерті, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання доведені, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. . 10, 81, 83, 223, 264-265, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє ОСОБА_2 (адреса; АДРЕСА_5 ), до Білозерської міської ради (; адреса місцезнаходження: вул. Гірнича, буд. 4, м. Білозерське Донецької обл. 85013), Спасько-Михайлівської сільської ради (; вул. Центральна, буд. 102а, с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької обл. 84052), третя особа - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту постійного проживання, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем її батьком ОСОБА_4 , з 2007 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.С. Мацишин

20.09.2019