Справа № 758/6476/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Комар К. П.,

представника ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний капітал Україна», ТОВ «Інвестиційний капітал Україна» - Шкелебея О.В.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» - Демідової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» про закриття провадження у справі за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний капітал Україна», ТОВ «Інвестиційний капітал Україна» до ОСОБА_1 , ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищезазначена справа.

ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» звернулося до суду з заявою, у якій просить закрити провадження у справі в частині вимог позивачів відносно товариства.

Зазначало, що відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.19 у справі № 758/6022/14-ц висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що спір між Комуністичною партією України та ТОВ «Телерадіокомпанія «1+1» про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства є помилковим і такі вимоги повинні були розглядатися в господарському судочинстві.

Посилаючись на зазначені обставини, просило заяву задовольнити, а провадження у справі відносно позовних вимог до ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» - закрити.

У судовому засіданні представник ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» підтримала заяву з викладених у ній підстав та просила заяву задовольнити.

Представник позивачів проти задоволення заяви заперечив, вказавши на те, що висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 05.06.19 у справі № 758/6022/14-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.19 у справі № 750/2052/16-ц не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли у даній справі, оскільки вони не є подібними, крім того, у своїх висновках, викладених у постановах від 07.08.19 у справах №№ 757/43785/18-ц, 757/43793/18-ц, 757/43800/18-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що позовна заява юридичної особи до кількох юридичних осіб та фізичної особи підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Посилаючись на зазначені обставини, просив у задоволенні заяви ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 підтримав заяву з викладених у ній підстав та просив заяву задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву, дійшов наступного висновку.

Установлено, що відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30.07.18 відкрито провадження у зазначеній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 7 постанови від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відкриваючи провадження у справі, суд має з`ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Статтею 20 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 50 ЦПК України передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до співвідповідачів по справі позивачі вказували на те, що автором інформації, яку вони просять визнати недостовірною та спростувати є ОСОБА_1 , та вказана інформація була поширена на веб-сайті, власником якого є ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК», при цьому, позивачі просять зобов`язати спростувати, зазначену у позові інформацію, співвідповідача по справі - ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК».

Таким чином, у даній справі предметом спору є спільні обов`язки обох відповідачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, вимоги, заявлені позивачами до відповідачів по справі, є взаємопов`язаними, характер даних спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), дану справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства, так як участь у цій справі відповідача - фізичної особи, виключає юрисдикцію господарського суду.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такий висновок суду кореспондується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 07.08.19 у справах №№ 757/43785/18-ц, 757/43793/18-ц, 757/43800/18-ц.

Так, зокрема, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 07.08.19 у справі № 757/43785/18-ц, «критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що справи про захист ділової репутації слід розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком справ між юридичними особами й іншими суб`єктами підприємницької діяльності у зв`язку зі здійсненням ними господарської діяльності, які належать до юрисдикції господарського суду (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 750/2052/16-ц). Участь у таких справах позивачем або відповідачем фізичної особи, яка не є підприємцем, виключає юрисдикцію господарського суду.

У позовній заяві позивач визначив відповідачами, зокрема, автора статті, в якій, на його думку, подана недостовірна інформація, та редакцію газети, на вебсторінці якої, за твердженням позивача, ця стаття опублікована. Оскільки, окрім юридичної особи, що, на думку позивача, поширила недостовірну інформацію на належному їй вебсайті, одним із відповідачів є фізична особа як автор публікації, який не є підприємцем, Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами касаційної скарги про те, що цю справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства».

В свою чергу, не можуть бути застосовані, у даному випадку, висновки постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.19 у справі № 758/6022/14-ц, виходячи з наступного.

Так, 05,06.19 КЦС ВС скасував рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.11.16 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29.03.17 в частині позовних вимог Комуністичної партії України до товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "1+1" про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації та закрив провадження у справі, повідомивши позивача, що розгляд його справи в цій частині віднесений до юрисдикції господарського суду, вказавши на те, що «відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, зокрема під час прес-конференції щодо діяльності окремої виробничої установи (її результатів), в якій вона працює, є саме ця юридична особа. Ураховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов`язки цієї фізичної особи, остання може бути залучена до участі у справі як третя особа. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона.

Згідно з частинами другою та третьою статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами - юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, фізичні особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Таким чином, у справі, що переглядається, висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що спір між КПУ та ТОВ "Телерадіокомпанія "1+1" про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства є помилковими і такі вимоги повинні були розглядатися в господарському судочинстві».

ОСОБА_1 не є ні посадовою, ні службовою особою ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК».

Таким чином, у вказаній справі № 758/6022/14-ц обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм права, не є подібними до обставин справи, яка перебуває у провадженні суду.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 50, 255, 263, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» про закриття провадження у справі за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний капітал Україна», ТОВ «Інвестиційний капітал Україна» до ОСОБА_1 , ТОВ «Видавничий Дім «Медіа-ДК» про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС. С. Захарчук