Справа № 604/92/19
Провадження № 2/604/124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

представника позивача - адвоката Фльорківа О.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 у лютому 2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 05 лютого 2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 132. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2018 року позовні вимоги за поданим нею в листопаді 2017 року позовом задоволено. Дане рішення не оскаржувалось, а відтак набрало законної сили 06 травня 2018 року. За час перебування у шлюбних відносинах сторонами було набуто за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями майно, зокрема : JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано за відповідачем 07 вересня 2013 року; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за відповідачем 15 лютого 2012 року і являється спільною власністю подружжя. Разом із тим, під час розгляду Підволочиським районним судом справи за її позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя встановлено, що зазначені автомобілі відчужені відповідачем те перереєстровані на нових власників, що стало підставою для відмови у визнанні за нею права власності на Ѕ частку вказаних транспортних засобів. Як убачається із відомостей спеціалізованого інтернет-сайту RST ua. середня вартість придбаних ними із відповідачем у шлюбі та належних їм на праві спільної сумісної власності транспортних засобів JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в.,- 346500,00 грн., а також автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 р.в. - 162240,00 грн. Враховуючи те, що відповідач без її згоди та відому відчужив належні їм на праві спільної сумісної власності транспортні засоби, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 в її користь 254 370,00 грн., що складає Ѕ частину від сукупної середньої вартості спірних транспортних засобів.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача поступила заява, згідно якої підтримав вимоги з підстав, що зазначені у позові, зменшивши їх, та просить стягнути із відповідача в її користь 217500 грн. Крім того просить стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору, витрат на проведення експертизи, а також професійну правничу допомогу в розмірі 8100 грн.

Відповідач 08 квітня 2019 року подав відзив на позов, згідно якого позовних вимог ОСОБА_2 не визнає та вважає їх безпідставними з тих підстав, що 15 лютого 2012 року відповідач придбав автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 р.в., а 07 вересня 2013 року автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в. 06 січня 2018 року в період зареєстрованого шлюбу відчужив належні йому автомобілі, а саме VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 р.в., за 9780,00 грн, та JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в. 44000,00 грн. Одержанні в результаті відчуження вищевказаного майна кошти в сумі 53780,00 грн були використані відповідачем на своє лікування та післяопераційну реабілітацію. Вважає, що один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя Ѕ частку вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Вказані обставини повинні бути встановлені судом за результатами належної оцінки тих доказів, які надані сторонами, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, яке було відчужено одним із подружжя за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, позивач належним чином не спростував презумпцію, відповідно до якої при вчиненні правочину один із подружжя діє за згодою другого з подружжя та в інтересах сім`ї і не надав суду будь-яких доказів того, що таке відчуження здійснено відповідачем саме проти її волі і не в інтересах сім`ї, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України. У зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із позовними вимогами, відзивом відповідача, відповіддю на відзив, вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх повній сукупності, вважає, що зменшені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи із наступних міркувань :

05 лютого 2005 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 132.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2018 року позовні вимоги позивача ОСОБА_2 задоволено та розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалось, а відтак набрало чинності 06 травня 2018 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 05 лютого 2005 року до 06 квітня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно виписки МВС регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 12 квітня 2019 року за № 31/19-1621, вбачається, що за фізичною особою ОСОБА_3 , 07 вересня 2013 року був зареєстрований автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 11 листопада 2017 року перереєстрований на нового власника, 15 лютого 2012 був зареєстрований автомобіль WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який 06 січня 2018 року перереєстрований на нового власника.

З відзиву на позов судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відчужив 11 листопада 2017 року та 06 січня 2017 року вказані транспортні засоби за ціною у 53780,00 грн у зв`язку з необхідністю післяопераційної реабілітації.

Відповідно до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям в період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У своєму відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 погодився, що дане майно є спільною сумісною власністю, зіславшись на відповідні норми чинного законодавства та не оспорював їх придбання за власні кошти.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 за час шлюбу були придбані автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що являються спільною сумісною власністю подружжя і 11 листопада 2017 року та 06 січня 2018 року були відчужені відповідачем ОСОБА_3 третім особам на загальну суму 53780,00 грн.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем ОСОБА_3 не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_2 була обізнаною у тому, що відповідач відчужує належне їм на праві власності рухоме майно, а також те, що отримані кошти від відчуження автомобілів були використані в інтересах сім`ї чи розділені між ними, а відтак на думку суду вказане рухоме майно відчужене відповідачем ОСОБА_3 без згоди та проти волі позивача ОСОБА_2 , а виручені кошти використані в його особистих цілях.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, та у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, і в такому разі право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга ст. 364 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц провадження № 61-10442св18 при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 27/7029/15-ц провадження № 61-9018сво18 дійшов правового висновку, викладеного судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у даній справі, за яким у випадку відчуження майна одним з подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Разом із тим, згідно резолютивної частини висновку судової автотоварознавчої експертизи № 220/19 від 02 травня 2019 року вбачається, що середня ринкова вартість КТЗ JEEP GRAND CHEROKEE, 2,7 CRD (WJ) 5AT» 2004 р.в., станом на час проведення дослідження, згідно вихідних даних становить 294000, 00 грн.

Згідно резолютивної частини висновку судової автотоварознавчої експертизи № 221/19 від 02 травня 2019 року вбачається, що середня ринкова вартість КТЗ WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, 2.5 TDi 2000 р.в. станом на час проведення дослідження, згідно наданих вихідних даних, становить 141000, 00 грн.

Таким чином, суд виходить саме із дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи подібних за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортних засобів, оскільки вартість транспортних засобів що вказана у висновках експертного дослідження є гарантією справедливої сатисфакції у зв`язку з припиненням її права на спільне нажите сторонами майно за час шлюбних відносин.

За вказаних обставин, беручи до уваги сукупну середню вартість транспортних засобів придбаних сторонами за час шлюбних відносин та належних їм на праві спільної сумісної власності, а також враховуючи відчуження даних транспортних засобів без згоди та проти волі позивача ОСОБА_2 порушені її законні права та інтереси, а тому підлягають захисту шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 грошової компенсації вартості відчуженого майна в розмірі Ѕ частки від сукупної середньої вартості відчужених відповідачем транспортних засобів, що становить 217500,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого, витрати пов`язані із залученням експертизи, а також витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути сплачений та документально підтверджений судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2175 грн, витрати пов`язані із проведенням експертиз в розмірі 1400 грн.

Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу слід задоволити частково та стягнути із відповідача в користь позивача 6000 грн, що документально підтверджується договором про надання правової допомоги, документами про оплату гонорару та інших витрат. Документально підтверджених доказів на понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 8100,00 грн, як зазначено представником позивача судом не встановлено, а позивачем не надано.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.. ст. 15,16,321, 355, 364, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 65, 69 СК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , інд.номер НОМЕР_3 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , інд.номер НОМЕР_4 - задовольнити частково.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнути з ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 217500,00 грн., що становить Ѕ частину від сукупної середньої вартості відчужених відповідачем ОСОБА_3 без згоди та проти волі позивача ОСОБА_2 транспортних засобів JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача по справі ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2175 грн, витрати пов`язані із проведенням експертиз в розмірі 1400 грн, та витрати на правничу допомогу в розмір 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

Копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків