"20" вересня 2019 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019р. Справа 642/1455/19 Провадження №2/642/888/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 , участі представника позивача ОСОБА_3 , відсутності відповідача ОСОБА_4 , участі представника відповідача ОСОБА_5 , відсутності третьої особи на боці відповідача ПП «Акр Плюс»;

розглянув у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на боці відповідача ПП «Акр Плюс», про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звертаючись до суду заявляє позовні вимоги, а саме:

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1, Р.Н.О.К.П. П . НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1 АДРЕСА_2 жеребець гнідої масті 02/03/09 д.н. Вестфальської породи кличка «Кантадор» ідентифікаційний номер тварини ОЕ 09 паспорт коня серія ВВ № 008073 виданого ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.2018р. та передати його власнику.

В мотивування позовних вимог позивач вказав:

27 січня 2009 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 48.

У позивача є малолітня донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим Кам`янобродським ВРАЦС Луганського МУЮ від 02.09.2008 року.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13 січня 2016 року у справі № 630/896/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 27 січня 2009 року Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 48, розірвано.

Під час шлюбу сторони у справі придбали наступне майно:

- жеребець вестфальскої породи 2009 р.н., кличка "Кантадор", ідентифікаційний номер тварини№ НОМЕР_4 , дата реєстрації 08.12.2010, паспорт спортивного коня №702747 від 24.10.2012 року виданий ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ».

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 630/20/16-ц поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того у рішенні встановлено що у власності ОСОБА_9 залишається жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», паспорт спортивного коня № 702747.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося, та було виконано ОСОБА_9 в добровільному порядку та сплачено ОСОБА_2 присуджену судом компенсацію.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_16 виданим Харківським MB ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 05.06.2018 року.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, і з автомобіль КІА SORENTO ХМ номер кузова VIN - НОМЕР_17, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 видане 26.03.2013 року ВРЕР м. Луганська, та жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка « Кантадор ».

Належність жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка « Кантадор » померлій ОСОБА_9 підтверджується інформаційною довідкою наданою Агентством з ідентифікації і реєстрації тварин від 04.07.2018 року.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_9 є лише її неповнолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки ОСОБА_14 матір`ю ОСОБА_9 подано заяву про відмову від спадщини від 08.10.2018 року посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Сидачовою І.М. за реєстровим №774.

З огляду на викладене, неповнолітній донці позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері, в порядку спадкування за законом, належить на праві власності, зокрема, жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор».

Зазначене також підтверджується паспортом коня серія ВВ № 008073 виданого ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.20l8 року.

З листа ВФКСУ від 09.07.2018 року №71 та доданих до нього копій документів вбачається, шо 19.04.2016 року відбулася перереєстрація власника жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», паспорт спортивного коня № 702747 на нового власника ОСОБА_4 (надалі Відповідач).

Підставою для здійснення перереєстрації стала заява ОСОБА_6 від 05.04.2016 року з доданою заявою та копією договору купівлі продажу спортивного коня від 09.11.2015 року.

Позивач вважає, що Відповідачем подані на реєстрацію недостовірні дані а саме:

В договорі зазначене що продавець ( ОСОБА_9 ) зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 , проте на час укладення договору купівлі-продажу від 09.11.2015 року місце проживання ОСОБА_9 було зареєстровано зовсім в іншому місці, а саме АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорту ОСОБА_9 , та у зв`язку з проведенням АТО виїхала з м.Луганська разом з чоловіком ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1 та була зареєстрована і проживала на території Харківської області, про що свідчить довідка переселенця від 27.01.2015 № .

В п.2.2.1 Договору зазначено що Продавець має право вимагати відшкодування витрат на утримання коня якщо Продавець не забере коня у строк визначений у п.2.3.1, що є абсурдом бо п.2.3.1. визначено, що саме Покупець зобов`язується прийняти коня.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що право власності переходить до Покупця з моменту підписання Акту приймання - передачі коня що є невід`ємною частиною договору, проте в документах поданих ОСОБА_6 до ВФКСУ (завірені копії яких додані до відповіді ГО ВФКСУ) акт приймання передачі відсутній.

Підпис в заяві на реєстрацію змін (завірена ВФКСУ копія) виконаний невідомою особою.

Відповідно до п. 1.5. Положення паспорт коня - документ установленої форми, що містить ідентифікаційні та інші дані стосовно коня, відомості про власника, реєстрацію в Реєстрі тварин, ветеринарно-санітарні заходи та є обов`язковим супровідним документом при будь-якому переміщенні тварини.

Проте ОСОБА_6 при подачі заяви паспорту коня цього зроблено не було та крім того відповідно до інформаційної довідки ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 04.07.2018 року право власності на коня належить не ОСОБА_6 а ОСОБА_9

Станом на момент укладення договору купівлі продажу спортивного коня від 09.11.2015 року ОСОБА_2 , та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано Рішенням Люботинського міського суду Харківської області у справі № 630/896/15-ц лише 13 січня 2016 року, проте ОСОБА_2 своєї згоди на укладення правочину 09.11.2015 щодо розпорядження спільним майном не надавав. Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином.

Єдиним належним документом ідентифікації коня, в тому числі його власника, є паспорт коня, виданий ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», який відповідно до наведених положень законодавства є єдиним доказом, який дозволяє визначити його власника.

Звідси беззаперечно випливає, що жеребець гнідої масті 02/03/09 д.н. Вестфальської породи кличка «Кантадор» ідентифікаційний номер тварини БЕ 09 після смерті її матері ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом, належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 ..

З наведених підстав відповідач незаконно утримує у себе жеребця « Кантадор », який в порядку спадкування за законом, належить на праві власності неповнолітній донці позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її матері ОСОБА_9 .

Таким чином позивач заявляє позовні вимоги.

В письмових поясненнях відповідач вказав:

Згідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідачем не оспорюється, що 09.11.2015р. між ОСОБА_9 (яка була власником жеребця гнідої масті, що підтверджується паспортом коня серія ВВ № 008073 виданим ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.2018 року ідентифікаційний номер тварини БЕ 09 ) та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі - продажу спортивного коня гнідої масті 02.03.09 д.н. Вестфальської породи кличка «Кантадор».

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає чи зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У свою чергу ст. 656 ЦК вказує на те, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Таким чином, можна укласти договір не лише стосовно тварини, яка вже є у продавця, а й щодо такої, яка буде набута у майбутньому (наприклад, дитинчати тварини з майбутнього приплоду).

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт другий цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного правовстановлюючим документом права приватної власності на жеребеия вестфальської породи 2009р.н„ кличка «Кантадор», є договір купівлі - продажу спортивного коня від 09.11.2015р„ укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Згідно п. 1.1 даного договору жеребець гнідої масті вестфальської породи 2009р.н., кличка «Кантадор» (паспорт коня серія ВВ № 008073 виданий ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.2018 року ідентифікаційний номер тварини БЕ 09), належить на підставі приватної власності ОСОБА_4 .

Також, Відповідачем не оспорюється факт проведення ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ» перереєстрації власника зі ОСОБА_9 на ОСОБА_6 та внесення змін до паспорту спортивного коня №702747 від 24.10.2012р.

Відповідно до Рішення Люботинського міського суду Харківської області у справі № 630/896/15-ц від 13 січня 2016 року про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (дата набрання законної сили: 29.02.2016р.) Судом було встановлено, що Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в січні 2015 році і з цього часу сторони проживали окуємо один від одного як подружжя, (роздруківка Рішення Люботинського міського суду Харківської області у справі № 630/896/15-ц від 13 січня 2016 року з єдиного держаного реєстру судових рішень надається до заперечення).

Тобто під час укладання померлою, ОСОБА_9 , договору купівлі - продажу спортивного коня від 09.11.2015р. вона фактично не перебувала в сімейно-шлюбних відносинах з Позивачем.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є:

-час набуття такого майна;

-кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

-мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Згідно зі ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірванні шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Під час шлюбу у власності померлої, ОСОБА_9 , перебував жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», паспорт спортивного коня № 702747. Відомості про померлу, ОСОБА_9 саме як власника жеребця відображені в технічних результатах спортивних змагань, організованих федерацією кінного спорту.

Враховуючи ті обставини, що померла ОСОБА_9 була майстром спорту, професійно займалася кінним спортом та конем користувалася індивідуально, жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», був особистою власністю відповідача, тому не входив до обсягу речей, набутих за час шлюбу.

Прошу звернути увагу Суду на те, що до дана обставина також була встановлена та викладена в мотивировачній частині Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 17Л0.2016р. по цивільній справі №630/20/16-ц про поділ спільного майна подружжя (дата набрання законної сили: 07.11.2016р.), на яке також посилається Позивач (роздруківка Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 17.10.2016р. по цивільній справі №630/20/16-ц з єдиного держаного реєстру судових рішень надається до заперечення).

Відповідно до ч.5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Тобто, виходячи з вищенаведеного, померла ОСОБА_9 мала право розпоряджатися своєю особистою приватною власністю без згоди Позивача (чоловіка).

Тому, в позовних вимогах ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ПП "Акр Плюс", ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", про витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити в повному обсязі.

Представники позивача, на позові наполягали. В поясненні вказали обставини викладені в мотивування позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. В пояснення вказав обставини викладені в письмових поясненнях.

Судом на підставі наданих доказів встановлені наступні факти та обставини:

27 січня 2009 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 48, що свідчить рішення суду про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим Кам`янобродським відділом РАЦС Луганського МУЮ від 02.09.2008 року, батьком якої є позивач та ОСОБА_9 .

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13 січня 2016р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 27 січня 2009 року Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 48, було розірвано.

Під час шлюбу сторони у справі придбали наступне майно:

- автомобіль КІА SORENTO ХМ номер кузова VTN - НОМЕР_17, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 видане 26.03.2013 року ВРЕР м. Луганська, який було зареєстровано на відповідача;

- автомобіль КІА ED CEED, номер кузова VIN- НОМЕР_12 , державний номерний знак НОМЕР_13 , 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_14 Еидане 26.05.2015 року Центром ДАІ 6302 в Харківській області, який було зареєстровано на позивача;

- причеп HENRA COURONNE XL, 2008 року випуску, який було зареєстровано на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- жеребець вестфальскої породи 2009 р.н., кличка "Кантадор", ідентифікаційний номер тварини№ НОМЕР_4 , дата реєстрації 08.12.2010, паспорт спортивного коня №702747 від 24.10.2012 року виданий ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ».

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 17 жовтня 2016р. у справі №630/20/16-ц поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і визнано за ОСОБА_2 право особистої власності на азтомобіль КІА CEED, номер кузова VIN- НОМЕР_12 , державний номерний знак НОМЕР_13 , 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_14 видане 26.05.2015 року Центром ДАІ 6302 з Харківській області.

Визнано за ОСОБА_9 право особистої власності на автомобіль КІА SORENTO ХМ номер кузова VIN - НОМЕР_17, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 видане 26.03.2013 року ВРЕР м. Луганська.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ідентифікаційний № НОМЕР_15 , на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 136258 (Сто тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 00 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 2067,00 грн.

Крім того у рішенні встановлено що у власності ОСОБА_9 залишається жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», паспорт спортивного коня № 702747.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося, та було виконано ОСОБА_9 в добровільному порядку та сплачено ОСОБА_2 присуджену судом компенсацію.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_16 виданим Харківським MB ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 05.06.2018 року.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, і з автомобіль КІА SORENTO ХМ номер кузова VIN - НОМЕР_17, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 видане 26.03.2013 року ВРЕР м. Луганська, та жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка « Кантадор ».

Належність жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка « Кантадор » померлій ОСОБА_9 підтверджується інформаційною довідкою наданою Агентством з ідентифікації і реєстрації тварин від 04.07.2018р.

Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:

Вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного спадкоємця за законом є рівними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлюзачі), опікун.

ОСОБА_2 , було подано заяву но нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 27.06.2018 року за №52442831 виданим приватним нотаріусом ХМНО Вільховим Р.М.

Частиною 4 ст.1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є. перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з; часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

У даному випадку спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_9 є лише її неповнолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки ОСОБА_14 матір`ю ОСОБА_9 подано заяву про відмову від спадщини від 08.10.2018 року посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Сидачовою І.М. за реєстровим №774.

З огляду на викладене, неповнолітній донці позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері, в порядку спадкування за законом, належить на праві власності, зокрема, жеребець весі фальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор».

Зазначене також підтверджується паспортом коня серія ВВ № 008073 виданого ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.2018 року.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» (далі - Закон) об`єктом ідентифікації та реєстрації є сільськогосподарські тварини - велика рогата худоба, коні, свині, вівці, кози.

Як зазначено в ст. 5 Закону юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин, зобов`язані: подавати для реєстрації дані про ідентифікованих тварин, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин; вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин; здійснювати переміщення тварин з ідентифікаційними документами.

Ідентифікаційні документи - документи встановленого зразку паспорт коня, реєстраційне свідоцтво свиней, реєстраційне свідоцтво овець/кіз (п. З ст. 1 Закону).

Переміщення - процес, результатом якого є зміна господарства, в якому перебуває тварина, або зміна її власника/утримувача( п. 6 ст. 1 Закону).

Згідно пунктів 1.3, 1.4, 1.5 Положення про ідентифікацію і реєстрацію коней, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 31 грудня 2004 р. з №496 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2005 р. за № 362/10642 (далі - Положення), яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, ідентифікації і реєстрації підлягають усі коні, які перебувають, розводяться або утримуються на території України.

Ідентифікація і реєстрація коней запроваджується з метою:

-підтвердження права власності на коней;

Власник - фізична чи юридична особа, яка володіє, користується та розпоряджається тваринами.

Єдиний державний реєстр тварин (далі - Реєстр тварин) - електронна база даних про ідентифікованих тварин, їх власників/утримувачів, господарства, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж таких тварин;

Отже, пунктом 1.4. даного Положення передбачено, що ідентифікація і реєстрація коней запроваджується в тому числі і для підтвердження права власності на коней.

Таким чином, усі відомості щодо коней відображаються в паспорті коня. В тому числі, саме в паспорті зазначається особа власника коня.

Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

З листа ВФКСУ від 09.07.2018 року №71 та доданих до нього копій документів вбачається, шо 19.04.2016 року відбулася перереєстрація власника жеребець вестфальської породи, 2009 р.н., кличка «Кантадор», паспорт спортивного коня № 702747 на нового власника ОСОБА_6 , тобто на відповідача.

Підставою для здійснення перереєстрації стала заява ОСОБА_6 від 05.04.2016 року з доданою заявою та копією договору купівлі продажу спортивного коня від 09.11.2015р.

Пунктом 4.1 вказаного договору визначено, що право власності переходить до Покупця з моменту підписання Акту приймання - передачі коня що є невід`ємною частиною договору, проте в документах поданих ОСОБА_6 до ВФКСУ, акт прийому та передачи, який відсутній.

Відповідно до п. 1.5. Положення: паспорт коня - документ установленої форми, що містить ідентифікаційні та інші дані стосовно коня, відомості про власника, реєстрацію в Реєстрі тварин, ветеринарно-санітарні заходи та є обов`язковим супровідним документом при будь-якому переміщенні тварини.

Відповідачем при подачі заяви щодо реєстрації, паспорту коня не надано, а тому відповідно до інформаційної довідки ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 04.07.2018р. право власності на коня належить ОСОБА_9

Частиною другою статті 369 ЦК України встановлено, що згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно зі ст. 60 СК України (чинного з 1 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.І ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ним або шлюбним договором.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, то такий поділ, згідно зі ст. 71 СК України, проводиться судом. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе з і умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ст.65 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що е об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має пра-во на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, йо-го згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Станом на момент укладення договору купівлі продажу спортивного коня від 09.11.2015 року ОСОБА_2 , та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано Рішенням Люботинського міського суду Харківської області у справі № 630/896/15-ц лише 13 січня 2016 року, проте ОСОБА_2 своєї згоди на укладення правочину 09.11.2015 щодо розпорядження спільним майном не надавав.

За таких обставин надана під час перереєстрації ВФКСУ відповідачем копія Договору від 09.11.2015 року, з огляду ча вказані вище дефекти форми та змісту цього документу, не є належним доказом та проведена ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ» перереєстрація власника зі ОСОБА_9 на ОСОБА_6 та внесення змін до паспорту спортивного коня №702747 від 24.10.2012.

Отдже , єдиним належним документом ідентифікації коня, в тому числі його власника, є паспорт коня, виданий ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», який відповідно до наведених положень законодавства.

Таким чином, жеребець гнідої масті 02/03/09 д.н. Вестфальської породи кличка «Кантадор» ідентифікаційний номер тварини БЕ 09 після смерті ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом, належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 , після смерті колишньої жінки звернувся до відповідача та вимагав повернути коня, проте, не зважаючи на неодноразові вимоги, до теперішнього часу ОСОБА_6 коня не повернув.

Вимогами статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно сг. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Таким чином позовні вимоги, піддягають задоволенню.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на боці відповідача ПП «Акр Плюс», про витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити повністю.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1, Р.Н.О.К.П. П . НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1 АДРЕСА_2 жеребець гнідої масті 02/03/09 д.н. Вестфальської породи кличка «Кантадор» ідентифікаційний номер тварини ОЕ 09 паспорт коня серія ВВ № 008073 виданого ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 17.12.2018р. та передати його власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 768 грн.40коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв