Справа №521/6163/19
Провадження №2/521/2772/19
19 вересня 2019 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Манюка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дітей,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дітей, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову.
Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний момент спільні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем, яка несе усі витати пов`язані з утриманням та вихованням дітей. Відповідач ніякої участі у вихованні дітей не приймає. Попри неодноразові звернення, відповідач від свого обов`язку по утриманню синів ухиляється, жодної допомоги стосовно належного забезпечення дітей від нього не надходить. На сьогоднішній день діти відвідують різні гуртки та секції, за які щомісячно самостійно сплачує позивач. Позивач стверджує, що відповідач окрім офіційного доходу отримує ще й додатковий дохід, тому має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати на дітей.
Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та заяви про заперечення проти ухвалення судом заочного рішення не подавала.
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, відзив на позов до суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечення позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2017 року.
У шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2002 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 листопада 2010 року.
Встановлено, що діти сторін проживають разом із матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою (витяг з будинкової книги, склад сім`ї та реєстрацію) № 42 від 14 січня 2019 року.
Встановлено, що на даний час сторони разом не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає.
Інших доказів отримання відповідачем доходів матеріали справи не містять.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти сторін, потребують матеріальної допомоги, тому вважає, що оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо своєї непрацездатності, а також доказів того, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні діти чи непрацездатні батьки, то він може платити аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень, тобто по 1500 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття.
Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У позовній заяві позивач зазначає, що діти відвідують різні гуртки та секції, зокрема старший син ОСОБА_3 відвідує заняття з англійської мови, вартість якого 880 грн., щомісячно, а також заняття з баскетболу, які коштують 150 грн., щомісячно, молодший син ОСОБА_4 відвідує молодший клас, плата за який становить 242 грн., на місяць, вартість продовженого часу у школі становить 1400 грн., заняття з баскетболу, які коштують 150 грн.
Проте, матеріали справі не містять жодного доказу на підтвердження вищевказаних додаткових витрат.
Суд вважає, що обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами понесених нею додаткових витрат на утримання дітей. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат потрібно відмовити.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1, ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Таким чином судовий збір складає 3325 гривень, тобто 1% ціни позову.
Тобто з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1662,50 гривень (60% задоволених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 60, 65, 90, 180, 181, 182, 183,184, 185, 192, 273 СК України, ст.ст. 368, 369 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 264, 267, 268, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві) гривні 50 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Тополева