Справа № 750/7307/19
Провадження № 2/750/1789/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2019 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Пишенко М.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
третя особа - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася у встановленому законом порядку. Повістка надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 20 вересня 2017 року укладено договір позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останній отримав позику кошти в розмірі 1050000 грн., що на день укладення договору еквівалентно 40 000 доларів США, та зобов`язався повернути позикодавцеві вище зазначену суму грошових коштів у строк до 20 березня 2018 року включно (п.1, 3, 5).
Відповідно п. 2 договору позики за користування позикою позичальник зобов`язався сплатити 3 (три) відсотки від суми позики на місяць. Нарахування процентів здійснюється на всю суму позики, виходячи із фактичної кількості місяців користування нею, зі сплатою процентів в кінці терміну дії договору.
В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за даним договором позики в цей же день укладено іпотечний договір, предметом якого є належна ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_1 .
У встановлений договором строк сума позики та відсотків відповідачем не була повернута.
За пунктом 5.2. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за договором позики вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений договором позики строк суми позики; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені договором позики строки сум процентів.
У цьому випадку згідно п. 5.1. договору іпотеки іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимогам про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 5.5.1. іпотечного договору визначено, що цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань іпотекодавцю за договором позики.
Позивач 21 вересня 2018 року вручив відповідачу ОСОБА_2 та іпотекодавцю ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень - повернення позики зі сплатою належних платежів, штрафних санкцій.
Вимога про повернення коштів у визначений строк відповідачем не була виконана, кошти не повернуто, а тому позивач звернув стягнення на іпотечне майно і 13 лютого 2019 року на підставі іпотечного договору, зареєстрував за собою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно п. 5.5.1 іпотечного договору предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя за ціною предмета іпотеки, визначеною незалежним експертним оцінювачем.
Станом на дату набуття позивачем права власності на іпотечне майно, згідно його незалежної оцінки 18.02.2019, вартість квартири становила 673785,00 грн., що на дату оцінки еквівалентно 24 948, 16 доларів США за курсом НБУ (27,0074 грн.)
За пунктом 1.5. договору іпотеки було визначено, що вартість предмету іпотеки погоджується сторонами в розмірі 1 239 000 грн. Даний пункт в сукупності зі змістом п.5.5.1 договору не позбавляє сторони здійснювати оцінку вартості даного майна. У самому договорі не визначено, що вартість предмету іпотеки є незмінною. Тому, звернення стягнення не предмет іпотеки відбулось за ціною 673 785,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.
Забезпечувальне зобов`язання має додатковий характер та не є альтернативним основному.
За змістом частини четвертої статті 591 ЦК України та ч. 7 статті 47 Закону України «Про іпотеку», якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми).
Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.
Звернення в даному випадку стягнення на іпотечне майно Іпотекодавця, що виступала майновим поручителем по зобов`язаннях відповідача ОСОБА_2 , не припинило обов`язку ОСОБА_2 перед позивачем щодо погашення основної заборгованості.
Таким чином, між сторонами боргові зобов`язання не припинилися і існує залишок основного боргу в розмірі 15 051, 84 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.02.2019 еквівалентно 406 511,06 грн. (зазначену суму враховано при розрахунку пені, інфляційних втрат, 3% річних)
Згідно п. 2 договору позики за користування позикою позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю 3% від суми позики за місяць. Нарахування процентів здійснюється на всю суму позики, виходячи із фактичної кількості місяців користування нею. Розмір процентів визначений в розрахунку, що становить 391 183,42 грн.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір інфляційних втрат наведений у розрахунку - 99 496,76 грн.
Також, у силу положень ч. 2 ст. 625 ЦК України розмір 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення відповідача складає 32 584, 00 грн.
За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір пені становить 382 209,27 грн. (розрахунок додається)
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 9605 грн. 00 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в підготовчому судовому засіданні та значенням справи для сторони.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 25.09.2019.

Суддя Л.В. Карапута