ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6237/19
провадження № 4-с/753/132/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни

ВСТАНОВИВ:

На адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року, у зв`язку з порушенням скаржником вимог ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), дана заява залишена без руху та встановлено скаржнику строк у п`ять днів для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судовими справами між суддями від 13 червня 2019 року дану скаргу передано судді Каліушко Ф.А., у зв`язку з чим суд повторно направив дану ухвалу на вказану адресу скаржника.

Однак, ухвала суду від 10 квітня 2019 року, була повернута до суду «за закінченням терміну зберігання», а тому, в силу вимог ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), вважається врученою, станом на 17 вересня 2019 року недоліки, що зазначені в ухвалі суду скаржником не усунуті.

За змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 10 квітня 2019 року вважається врученою скаржнику, а встановлені нею вимоги скаржником не виконані.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що скарга підлягає поверненню скаржнику.

Згідно з частиною 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.