ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8168/19 Справа № 172/522/19 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Дніпроагроальянс" про розірвання договору оренди землі.

Вказувала, що згідно з державним актом вона має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.172 га. 10 березня 2015 року між нею та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди землі строком на 07 років. За кожен рік використання землі орендар повинен виплачувати орендну плату у грошовій формі в розмірі 9.555 грн. з урахуванням індексації два рази на рік, перша частина не пізніше 20 серпня поточного року, друга частина не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата. Однак, відповідачем за період 2017-2018 років орендна плата не виплачувалась ані до 20 серпня, ані до 20 грудня.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 10 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Дніпроагроальянс", об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 6.172 га, кадастровий номер :02:006:0031, та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі площею 6.172 га, кадастровий номер :02:006:0031, укладений 10 березня 2015 року між ТОВ «Дніпроагроальянс» та ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Дніпроагроальянс» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн.40 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дніпроагроальянс», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив та не зазначив конкретних фактів, які свідчили б про систематичну несплату орендної плати, якої вимагає ст.141 ЗК України; орендна плата за 2017-2018 роки позивачу виплачена в повному обсязі до подання позову до суду, але із затриманням строків виплати.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії IV-ДП № 131769 ОСОБА_1 належить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,172 га, кадастровий номер :02:006:0031.

10 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди землі площею 6,172 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, строком на 07 років.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 спірного договору оренди землі визначено, що орендна плата по бажанню орендодавця може виплачуватись як у грошовій формі, так і у натуральному або відробітковому вираженні, в поєднанні різних форм орендної плати. За кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 9.555 грн. з урахуванням індексації до 20 серпня поточного року оренди (перша частина), не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата (друга частина). Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (а.с.7).

Відповідно до пункту 12.3 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом (а.с.8).

Судом першої інстанції також встановлено, що з наданих представником відповідача копій платіжних відомостей та відомостей на виплату готівки за 21 вересня 2017 року, 28 грудня 2017 року і за грудень 2018, лютий 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Дніпроагроальянс» грошові кошти в розмірі 11.815 грн., 3.570 грн., 4.040 грн. та 11.345 грн. відповідно (а.с.27-30). У зазначених документах відсутнє призначення платежу та не вказано, що кошти виплачені як орендна плата за відповідний період.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неодноразово порушено строки сплати орендної плати у терміни, визначені договором про оренду землі від 10 березня 2015 року, до 20 серпня поточного року оренди та не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата, тому наявні підстави для розірвання спірного договору оренди землі у зв`язку із порушенням товариством свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати на протязі 2017-2018 років, оскільки сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримала того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У ст.141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті, передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі №6-1449цс17.

Встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2017-2018 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі, в апеляційній скарзі відповідач сам зазначає, що порушував строки виплати орендної плати, передбачені договором (а.с.50).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що вона розраховував при укладанні договору. Крім того, вважає правильними висновки про те, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для розірвання спірного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом у повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.