Провадження № 2/127/3692/19
УХВАЛА

23 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів.

Одночасно, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №58345456 з примусового виконання виконавчого листа №127/15063/18 від 07.03.2019 року, яке перебуває на примусовому виконання в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції (постанова державного виконавця від 13.02.2019 року), про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з 18.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Заява мотивована тим, що предмет позовних вимог стосується прав та інтересів малолітньої дитини, а тому на думку позивача обраний ним спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та слідує інтересам дитини. Вважає, що невжиття вказаних нею у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду за поданим позовом.

Суд, дослідивши вищевказану заяву, приходить до висновку, що заяв не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову, а також звернуто увагу на вид забезпечення позову, про який клопоче позивач.

Позивач, звертаючись із заявою просить зупинити виконавче провадження. Наразі, суд відмічає, що положення ст.150 ЦПК України не передбачають такого виду забезпечення як зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» така процесуальна дія як «зупинення виконавчого провадження» є виключним повноваженням компетентного органу, тобто державного виконавця, а тому всупереч вказаного закону не може бути застосоване судом як вид забезпечення позову, про який клопоче позивач, про що також наголошується в п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Крім того, суд зауважує, що зупинення виконавчого провадження, призводить до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковими до виконання в силу положень ст.18 ЦПК України, що є неприпустимим. Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як вбачається рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2018 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини. Вказане рішення суду набрало законної сили та визначає міру участі батька в щоденному утриманні дитини. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до Закону України від 08.07.2016 № 4928 внесено зміни до ст. 179 Сімейного кодексу України, яким визначено майнові права дитини щодо аліментів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у спосіб, про який клопоче заявник. Інших обставин, які б вбачались з матеріалів справи та надавали обґрунтовані підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову, які були б передбачені нормами ЦПК та не суперечили їм, заявник не зазначив.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №58345456 з примусового виконання виконавчого листа №127/15063/18 виданого 07 березня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з 18.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: