РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Кремінна

Справа № 414/2550/19

Провадження № 2/414/574/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.

представника позивача - адвоката Шмуйлової І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності,

встановив:

в Кремінський районний суд Луганської області звернулася представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 з позовом до територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свою позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та дане домоволодіння належнить до спадкового майна померлого. При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме домоволодіння, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. які були втрачені.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі, зазначивши, що інші спадкоємці не приймали спадщини та позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця.

Представник відповідача Кремінської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився. У своїй письмовій заяві до суду відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 визнає та просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 11.09.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням підготовчого засідання, задоволено клопотання та витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 за № 41/2015.

Інші процесуальні дії не вчинялися.

З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, за клопотанням представника ОСОБА_3 , судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання права власності на спадкове нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 07).

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26.10.1990 року (а.с. 6).

Із справи № 6408/5398, зокрема повідомлення КП "Кремінське районне бюро технічної інвентаризації" від 28.07.2015 р. № 113, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 Право власності зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кремінською держнотконторою 10.06.1976 року, реєстр № 950 (а.с. 8-11).

Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області від 28.08.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для його видачі (а.с. 12).

З оглянутої спадкової справи після смерті ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 28.07.2015 року звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с. 4), надала для цього копію свого паспорта та копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5-8), свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (а.с. 9), а також копію домової книги, де містяться записи про її реєстрацію за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 10). При перевірці нотаріусом було встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відсутні спадкові договори та заповіти, видані свідоцтва на право на спадщину відсутні (а.с. 11, 12). Спадкоємець ОСОБА_5 21.08.2015 року відмовилася від спадщини, а ОСОБА_6 в своїй заяві нотаріусу повідомив, що пропустив строк для прийняття спадщини та не бажає її приймати (а.с. 14-16). ОСОБА_2 звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримала свідоцтво нотаріуса про право на спадщину - рухоме майно - автомобіль ВАЗ, 21104 моделі (а.с. 17-20).

Суд, встановивши наявність приватно-правового спору, який виник із спадкових правовідносин, при вирішенні останнього вбачає за необхідне застосування наступних норм права.

Норми ст. 1217 ЦК України вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , яка проживала зі спадкодавцем до дня смерті останнього.

Інші спадкоємці - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - спадщину не прийняли, ОСОБА_5 відмовилася від спадщини, а ОСОБА_6 пропустив строк та не бажає спадщину приймати.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи встановлено, що позивач проживав разом із спадкодавцем та звернувся із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого заведена спадкова справа, копія якої оглянута в судовому засіданні та долучена до матеріалів справи.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, держава бере на себе обов`язок у забезпеченні реалізації та захисту права на власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що неотримання свідоцтва про право на спадщину не залежить від волі позивача та причина неотримання останнього є об`єктивною, а відтак на державу покладений обов`язок у її вирішенні.

А отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , належним чином оформила свої спадкові права, так як звернулась у встановлений строк з відповідною заявою до нотаріуса.

Як вбачається із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності є спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги, щодо майна після смерті ОСОБА_4 , враховуючи визнання відповідачем позову, суд зробив висновок про обґрунтованість позову, а відтак наявність підстав для визнання за позивачами права власності на домоволодіння.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі та представник позивача просив не покладати судові витрати на відповідача, враховуючи, що сторона у справі вправі використовувати свої права на власний розсуд, а відтак судові витрати, які необхідно було покласти на відповідача, залишаються за позивачем.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на це суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_2 50 % сплаченого нею при подачі позову судового збору - 410,75 грн., сплаченого згідно квитанції 0.0..1, дата оплати 05.09.2019 р., 13:33:11, отримувач: УК у Кремінському р-ні, р/р отримувача: 2151, МФО банку: 899998, ЗКПО: 37796309.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позов, поданий представницею ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області (, місцезнаходження: 92905, Луганська область, м. кремінна, пр. Дружби, 13) про визнання права власності- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на будинковолодіння, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 410 (чотириста десять) гривень 75 копійок, сплачений згідно квитанції 0.0..1, дата оплати 05.09.2019 р., 13:33:11, отримувач: УК у Кремінському р-ні, р/р отримувача: 2151, МФО банку: 899998, ЗКПО: 37796309.

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 410,75 грн. доручити управлінню Державної казначейської служби у Кремінському районі Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 30 вересня 2019 року.

Суддя М.В. Панчук