КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/5343/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9716/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року у складі судді П`ятничук І.В.,

у справі за заявою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Волянський М.Ю., про забезпечення позову до відкриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року представник ОСОБА_3 звернувся у суд із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Неліну С.О. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та накласти арешт на належу останньому 2/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 має намір звернутись до суду із позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним. При цьому, зазначає, що на час звернення з даною заявою спливає шестимісячний строк, встановлений для подання заяви про прийнятні спадщини, після чого спадкоємці можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, тому існує загроза, що після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 почне розпоряджатись спадковим майном, що в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення заявлених позовних вимог про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року задоволено заяву представника ОСОБА_3 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі. Заборонено приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Неліну С.О. видавати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до набрання законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним. Накладено арешт у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 - до набрання законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки заява про забезпечення позову подана з порушенням правил підсудності та всупереч вимогам ст.ст. 27,28,30 ЦПК України, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно керівних роз`яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А у пункті 4 даної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту заяви про забезпечення позову убачається, що ОСОБА_3 має намір звернутись до суду із позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Отже, заява про забезпечення позову, по своїй суті, носить похідний характер від позову, який повинен бути пред`явлений заявником протягом десяти днів з дня постановлення ухвали (ч.4 ст.152 ЦПК).

Як убачається зі змісту заяви, адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_2 , що територіально не належить до Святошинського району м. Києва. При цьому, згідно доводів апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в Дніпровському районі м. Києва.

Інших будь-яких відповідачів у заяві не зазначено.

Відповідно до справи, заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосується нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально не належить до Шевченківського району м. Києва.

Встановлено, що оспорюваний заповіт засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нелін С.О. за адресою: АДРЕСА_3 , яка згідно адміністративно-територіального поділу м. Києва розташована у Шевченківському районі.

За таких обставин, коли оскаржувана ухвала постановлена всупереч вимогам ст.ст. 27, 30, 152 ЦПК України, поспішно, без належної перевірки підсудності справи Святошинському районному суду м. Києва, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову про визнання заповіту недійсним носить похідний характер від позову та містить лише інформацію про намір звернення ОСОБА_3 у суд із відповідним позовом, що позбавляє можливості визначити територіальну підсудність за результатами розгляду поданої по справі апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про направлення справи для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: