ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/370/18
Номер провадження: №22-ц/819/840/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Пісоцька Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Грицак Оксани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року у складі судді Цесельської О.С. у справі за позовом адвоката Бордун Вікторії Олександрівни, діючої від імені ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року адвокат Бордун В.О., діюча від імені ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - прабабуся ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, посвідчений 18.05.2001 року секретарем Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, реєстраційний № 15, за яким заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку площею 8,75 га, яка належала заповідачу на праві особистої приватної власності на підставі державного акту серії ІІІ-ХС № 016683 , виданого Нижньосірогозькою райдержадміністрацією Херсонської області від 29.01.2003 року.

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак про існування заповіту йому стало відомо вже після спливу строку на прийняття спадщини, просив суд визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, як пропущений з поважних причин.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Грицак О.С., діюча від імені ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам у справі, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що такі обставини є поважною причиною, так як пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 жовтня 2014 року серії НОМЕР_2 , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області (а.с.7).

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 і разом з нею на момент смерті, відповідно відомостей домової книги, були зареєстровані онука ОСОБА_1 разом із своєю сім`єю (а.с.65).

ОСОБА_2 , який є правнуком ОСОБА_3 , згідно матеріалів справи зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с.5).

З державного акту серії ІІІ-ХС № 016683 , виданого Нижньосірогозькою райдержадміністрацією Херсонської області від 29.01.2003 року вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 8,75 га, що розташована на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.22).

18 травня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області на належну їй земельну ділянку, яку заповіла своєму правнуку ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до повідомлення Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області від 31.08.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена 28 січня 2015 року за заявою онуки померлої ОСОБА_1 (а.с.85).

За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 39467554 при заведені спадкової справи 28.01.2015 року нотаріальною конторою заповітів посвідчених від імені померлої ОСОБА_3 не виявлено (а.с.67).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.03.2015 року, заповіт від імені ОСОБА_3 було зареєстровано у Спадковому реєстрі тільки 16.03.2015 року за №15 (а.с.10).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зазначив, що про існування заповіту йому стало відомо тільки в 2018 році від відповідача, яка є онукою спадкодавця і спадкоємцем за законом попередньої черги, після її звернення до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а у подальшому копію заповіту ним знайдено серед інших речей ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини може бути визначено, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави і ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що також було підтверджено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17.

Отже, з огляду на те, що позивач у справі не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини мало бути обумовлено або обізнаністю щодо наявності заповіту або існуванням інших визначених ст.1259 ЦК України підстав, приймаючи до уваги, що з досліджених судом доказів вбачається, що на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за законом заповіт не був зареєстрований у Спадковому реєстрі, а його реєстрація з`явилася фактично наприкінці визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів як обізнаності позивача щодо складеного спадкодавцем на його ім`я заповіту, так і його наявності у ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта на покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як докази обізнаності позивача про існування заповіту, обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки наведені свідки пояснили про те, що ОСОБА_3 під час святкування свого 80-річного ювілею передала позивачу папірець із словами, що дарує правнуку земельну ділянку. Оскільки свідки не знайомилися із змістом переданого документу і їм невідомо чи містилося там розпорядження ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, чи містилося її волевиявлення на укладення договору дарування, чи просто нею передано Державний акт про право власності на земельну ділянку без вчинення якихось юридично значимих дій цим свідкам невідомо.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно перевірив доводи сторін та дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Грицак Оксани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 02 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська