Житомирський апеляційний суд
Справа №278/501/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 23 травня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

у справі № 278/501/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач працює, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2019 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вищевказане судове рішення та ухвалити нове - про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу).

На його думку, суд не врахував його матеріального становища та стану здоров`я. Вказав, що стягнення з нього аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі позбавить його можливості забезпечити своє лікування, що приведе до загострення наявної у нього хвороби та у подальшому - можливого звільнення з роботи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, батьки не дійшли згоди щодо участі в її утриманні.

Матеріали справи не містять, а відповідачем до своєї заяви від 12.04.2019 не подано доказів, що він є непрацездатним.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та положень чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на відповідача обов`язок сплачувати аліменти у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При встановленні такого розміру аліментів суд врахував обставини, визначені ч.ч.1, 2 ст. 182 СК України, а також роз`яснення, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не містять належних доказів втрати відповідачем працездатності, наявності у нього інвалідності, понесення ним витрат на лікування. Крім того, відповідачем не надано доказів матеріального становища, яке б не давало змоги йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 вересня 2019 року.