Провадження № 2/761/1157/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Смігунову В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

20.03.2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від про визначення підсудності.

В позовній заяві позивач просить: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 31171,58 доларів США.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.12.2005 року між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, був укладений Кредитний договір №2676-005/05Р, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 285000,00 доларів США строком до 27.12.2025 року, зі сплатою 12,00 відсотків річних.

Крім того, як зазначає позивач, в якості забезпечення даного кредитного договору, 27.12.2005 року між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Правекс Банк» було укладено Договір поруки №2676-005/05М, за умовами якого, поручитель зобов`язується нести солідарну відповідальність за виконання умов Кредитного договору, в повному обсязі.

Водночас, 04.05.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Правекс Банк» було укладено Додаткову угоду до Договору поруки №2676-005/05М від 27.12.2005 року.

Як стверджує позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором порушили та кошти згідно умов договору не повернули.

А тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка утворилась станом на 13.02.2018 року по кредитному договору в розмірі: 16167,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 15004,58 доларів США - відсотки по кредиту, а всього заборгованість становить 31171,58 доларів США.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Водночас в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій він просить слухати дану справи за його відсутності та зазначає, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та просить його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 27.12.2005 року між ОСОБА_1 (далі - Позичальник) та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Правес-Банк» (далі - Банк), був укладений Кредитний договір №2676-005/05Р, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 28 500,00 доларів США строком до 27.12.2025 року, зі сплатою 12,00 відсотків річних.

04.05.2007 року Додатковою угодою до кредитного договору, Кредитний договір був викладений в новій редакції.

Крім того, в якості забезпечення даного кредитного договору, 27.12.2005 року між ОСОБА_2 (далі - Поручитель) та ПАТ «КБ «Правекс Банк» було укладено Договір поруки №2676-005/05М, за умовами якого, поручитель зобов`язується нести солідарну відповідальність за виконання умов Кредитного договору, в повному обсязі.

Водночас, 04.05.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Правекс Банк» було укладено Додаткову угоду до Договору поруки №2676-005/05М від 27.12.2005 року за якою Договір поруки викладено в новій редакції.

Даний кредитний договір, Договір поруки та Додаткові угоди до них, підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджує те, що вони погодилися на умови надання кредиту та умови, за яких відбувається забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором та ознайомлені з ними.

Крім того, згідно п. 2.1 даного Кредитного договору, кредит надається готівкою через касу Банку.

До матеріалів справи не надано доказів видачі кредиту позичальнику в порядку, передбаченому п.2.1 Кредитного договору.

В той же час, суд не може взяти до уваги як належний доказ видачі кредиту та існування заборгованості за договором наданий розрахунок заборгованості, оскільки він складений та підписаний представником Банку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, оскільки в судовому засіданні не встановлено належне виконання Банком умов договору в частині надання кредитних коштів, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 549, 553, 554, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.77-81,141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г. Притула