КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Шахова О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за заявою Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у м. Києві, заінтересована особа ОСОБА_2 , про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року заяву ТМО «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію у примусовому порядку відносно ОСОБА_1 задоволено, надано згоду на примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в психіатричну лікарню.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 26 квітня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 червня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

26 серпня 2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення судового збору, сплаченого ним 26 квітня 2019 року в сумі 1 152 грн. 60 коп.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Постановою Пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» роз`яснив, що статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір») Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Сплачена сума судового збору повертається не лише в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, а й у разі відмови у відкритті апеляційного та касаційного провадження (пункт 3 частини першої статті 7 Закону №3674-VI «Про судовий збір»).

Отже, ОСОБА_1 має право на повернення судового збору.

Проте, як убачається із матеріалів справи, оригінал платіжного документа повернуто ОСОБА_1 разом із оригіналом апеляційної скарги (а.с. 79). До заяви про повернення судового збору ОСОБА_1 долучено копію квитанції № 11 від 26 квітня 2019 року. Матеріали справи не містять оригіналу вказаної квитанції.

Не подано оригіналу зазначеної квитанцій і при зверненні до суду із заявою про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, за відсутності оригіналу платіжного документу, судовий збір не може бути повернутий особі, яка його сплатила.

Таке судове рішення не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду із заявою про повернення судового збору, надавши оригінал платіжного документа, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шахова О.В.