ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/4803/18
Провадження № 22-ц/4820/1240/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №688/4803/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року (суддя Босюк В.А., повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, про визнання недійсними заяви про надання згоди та договорів дарування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 02 вересня 2010 року уклала шлюб з ОСОБА_4 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2018 року шлюб розірвано. За час шлюбу за спільні кошти набули нерухоме майно: комплекс у складі будівлі пасічника площею 51,9 кв.м, будівлі охорони площею 16,2 кв.м, будівлі сауни площею 45,6 кв.м, підвалу площею 72,9 кв.м, будівлі альтанки площею 10,6 кв.м по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0077 площею 0,2500 га у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0076 площею 0,9460 га у с. Городище, АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :09: 001 :1216 площею 0,1040 га на території Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

26 грудня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були укладені договори дарування, згідно з умовами яких ОСОБА_4 подарував вищевказане майно загальною вартістю 394158 грн. З текстів договорів дарування слідує, що вона як дружина дарувальника надала згоду на укладення цих договорів дарування майна, що є їх спільною сумісною власністю. Така її заява посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. і зареєстрована 26 грудня 2015 року у реєстрі за №3738, що суперечить вимогам ст. 9 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус, який її посвідчував, є її батьком. Вважає, що у зв`язку з недійсністю нотаріальної дії, за відсутності належним чином оформленої згоди на дарування майна, заява і договори дарування підлягають визнанню недійсними.

07 червня 2018 року ОСОБА_3 подарувала комплекс будівель у АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :01 :002:0077 площею 0,2500 га і :01:002:0076 площею 0,9460 га за цією ж адресою ТОВ «АГРО-ОРМС».

Тому, позивачка просила визнати недійсними заяву про надання згоди на дарування нерухомого майна від 26 грудня 2015 року, договори дарування нерухомого майна, укладені 26 грудня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідчені приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. та зареєстровані в реєстрі за №3739, №3741, №3745, №3743; витребувати із незаконного володіння ТОВ «АГРО-ОРМС» у спільну сумісну власність з ОСОБА_4 комплекс будівель у АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :01 :002:0077 площею 0,2500 га і :01:002:0076 площею 0,9460 га.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року позовні вимоги до ТОВ «АГРО-ОРМС» про витребування майна з незаконного володіння залишено без розгляду.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано недійсною заяву ОСОБА_1 про надання згоди чоловікові ОСОБА_4 на дарування комплексу будівель у АДРЕСА_1 та земельних ділянок кадастрові номери: :01 : 002:0077, : 01 : 002:0076, :09: 001:1216, посвідчену приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. і зареєстровану 26 грудня 2015 року у реєстрі за №3738.

Визнано недійсним договір дарування комплексу у АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. та зареєстрований у реєстрі за №3739.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0077, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. і зареєстрований у реєстрі за №3741.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,9460 га кадастровий номер :01:002:0076, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. і зареєстрований у реєстрі за №3745.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційних скаргах просять його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилаються на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що позивачка не заперечує факт надання згоди на відчуження майна. При нотаріальному посвідченні договорів дарування приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. була встановлена цивільна дієздатність сторін правочинів. Підстави для визнання недійсними договорів дарування відсутні. При визнанні недійсними договорів судом не були застосовані правові наслідки недійсності правочину.

Рішення суду в частині відмови в позові фактично не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 визнав апеляційні скарги необґрунтованими у повному обсязі.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Cудом першої інстанції правильно встановлено, що сторони з 02 вересня 2010 року по 14 серпня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу за спільні кошти подружжя набуло у власність майно: комплекс у складі будівлі пасічника площею 51,9 кв.м, будівлі охорони площею 16,2 кв.м, будівлі сауни площею 45,6 кв.м, підвалу площею 72,9 кв.м, будівлі альтанки площею 10,6 кв.м по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0077 площею 0,2500 га у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0076 площею 0,9460 га у АДРЕСА_2 .

26 грудня 2015 року між ОСОБА_4 як дарувальником, та ОСОБА_3 як обдарованою були укладені та нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. договори дарування, згідно з якими ОСОБА_4 подарував для ОСОБА_3 майно: комплекс у складі будівлі пасічника площею 51,9 кв.м, будівлі охорони площею 16,2 кв.м, будівлі сауни площею 45,6 кв.м, підвалу площею 72,9 кв.м, будівлі альтанки площею 10,6 кв.м, по АДРЕСА_1 вартістю 297048 грн. (зареєстрований 26.12.2015 року у реєстрі за №3739); земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0077 площею 0,2500 га у АДРЕСА_1 вартістю 14525 грн (зареєстрований 26.12.2015 року у реєстрі за №3741); земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0076 площею 0,9460 га у АДРЕСА_2 вартістю 50043 грн (зареєстрований 26.12.2015 року у реєстрі за №3745).

Відповідно до пункту 11 договору дарування від 26.12.2015 року, зареєстрованого у реєстрі за №3739, пунктів 5.2 договорів дарування від 26.12.2015 року, зареєстрованих у реєстрі за №3741, №3745, згода дружини дарувальника ОСОБА_1 на укладення цих правочинів щодо майна, що є їх спільною сумісною власністю, викладена у згоді, посвідченій приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. 26 грудня 2015 року за №3738. Згоду передано нотаріусу разом з пакетом документів, необхідних для посвідчення договору дарування.

Приватному нотаріусу Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області адресована заява ОСОБА_1 про надання згоди своєму чоловікові ОСОБА_4 подарувати для ОСОБА_3 комплекс у АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0077, :01:002:0076, :09:001:1216, які набуті під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Справжність підпису ОСОБА_1 на вказаній заяві посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С.

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 , виданого 26.06.1985 року, її батьком є ОСОБА_5 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні позову суд виходив з того, що нотаріальні дії, вчинені з порушенням вимог закону, є недійсними, у зв`язку з чим недійсними є нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 про згоду на дарування чоловіком спільного майна подружжя як односторонній правочин. За відсутності належним чином оформленої згоди на відчуження спільного майна договори дарування нерухомого майна підлягають визнанню недійсними.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

За змістом ч. 1 і ч. 2 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншої сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.

Частиною 4 ст. 369 ЦК України передбачено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

З міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Суд першої інстанції встановив, що нотаріальна дія щодо посвідчення заяви ОСОБА_1 про згоду на дарування чоловіком спільного майна подружжя вчинена з порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус є батьком позивачки, а тому обґрунтовано прийшов до висновку про недійсність нотаріальної дії та наявність правових підстав для визнання недійсною заяви ОСОБА_1 про згоду на дарування чоловіком спільного майна подружжя, як одностороннього правочину, а також наявність підстав для визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна за відсутності нотаріально посвідченої заяви співвласника майна на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном.

При застосуванні наведених вище норм права до спірних правовідносин апеляційний суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року за результатом розгляду справи №372/504/17.

У зв`язку з наведеним вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційних скарг відповідачів про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в апеляційних скаргах на те, що при нотаріальному посвідченні договорів дарування приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. була встановлена цивільна дієздатність сторін правочинів не спростовують правильних висновків суду щодо порушення вимог ст. 9 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні заяви співвласника майна на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг про незастосування судом правових наслідків недійсності правочину, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 отримане за договорами дарування нерухоме майно відчужила в подальшому ТОВ «АГРО-ОРМС».

Процесуальних порушень, які б були підставою для скасування рішення судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального з дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ Л.М. Грох

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай