Справа № 214/7218/19
2-з/214/10/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні по реалізації майна, а саме нежитлову будівлю ( магазин) загальною площею 145,0 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності; заборонити вчиняти певні дії, зокрема будь-яким чином здійснювати продаж, в тому числі із прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, підписувати та затверджувати акти про реалізацію арештованого майна, на яке звертається стягнення за виконавчим документом, здійснювати державну реєстрацію ( перереєстрацію) права власності на зазначене нерухоме майно.

В обґрунтування вищезазначеної заяви зазначає, на виконанні у Саксаганському відділі ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 58194876. При здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Лисечко І.В. були допущені суттєві порушення Закону України «Про виконавче провадження» в частині проведення опису та арешту майна боржника, оцінки та передання майна на реалізацію, в результаті чого незаконно було передано на реалізацію з прилюдних торгів належне йому майно, а саме нежитлову будівлю ( магазин) загальною площею 145,0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з реалізації заманеного нерухомого майна призначені на 09.10.2019 року.

Невжиття заходів для забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваниї його прав або інтересів, за захистом яких він звертається до суду, а саме визнання незаконними дії державного виконавця про передачу нерухомого майна на реалізацію з прилюдних торгів, з метою запобігання порушення прав та інтересів позивача, необхідністю запобігання подальшого відчуження майна та значним часом який потребується для складання обґрунтованого позову про захист його порушених прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснювався без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення показів, вважає що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами,забезпечення збалансованості інтересів сторін,а також інших учасників судового процесу,запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в подальшому має намір звернутися до суду за захистом свої порушених прав шляхом визнання незаконними дії державного виконавця про передачу нерухомого майна на реалізацію з прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, якщо сторони виконавчого провадження вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухвалено відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи мають право звернутися до суді зі скаргою.

Суд під час вирішення питання про забезпечення позову перш за все повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

В свою чергу, звернення боржника зі скаргою про визнання незаконними дії державного виконавця про передачу нерухомого майна на реалізацію з прилюдних торгів, не передбачає застосування забезпечення позову, оскільки відповідно до п) 5 ч.1 ст. 150 ЦПК України забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна допускається, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви не подано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що нежитлова будівля ( магазин) загальною площею 145,0 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , належить йому на праві власності та не зазначено ціну позову.

З копії заявки на реалізацію арештованого майна зберігачем майна ( нежитлова будівля ( магазин), загальною площею 145,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) є ОСОБА_3 , а з заявою про забезпечення позову звернувся ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет спору, беручи до уваги обставини викладені в заяві суд вважає, що в заяві про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко