Справа № 524/886/16-ц
Провадження №2/524/5/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання - Яковлєвій К.В.

за участі представника позивача-відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача-позивача ПАТ «Альфа-Банк» - Луньової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Альфа-банк" про розірвання кредитного договору, визнання договору застави транспортного засобу припиненим,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 року Публічне Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що 10.04.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700005777.

Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у сумі 27639,61 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних, строком повернення кредиту до 14.04.2015 року.

Відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку відповідач належним чином не виконує, порушує графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 борг на загальну суму 10234,73 дол. США, а саме: за кредитом - 9718,06 дол. США, по відсотках - 516,67 дол. США, пеня - 0,00 дол. США та у повернення сплачених судових витрат у розмірі 3782,31 грн.

17 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк", у якому просить розірвати кредитний договір № 700005777 від 10.04.20118 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-банк" та визнати договір застави транспортного засобу № 700005777-3 від 10.04.2008 року припиненим, в зв`язку з припиненням основного зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що кошти в валюті США не отримував та не продавав їх банку, як зазначено в договорі, а на його поточний рахунок банк перерахував кошти в гривні. Отже фактично він отримав кредит не в доларах США, а в національній валюті - гривні.

Вказує, що кредитні зобов`язання перед банком виконав в повному обсязі та 27.07.2015 року сплатив останній, передбачений договором платіж. Загальна сума виплачених ним коштів склала 326 477, 68 грн., що за курсом валют станом на дату укладення кредитного договору дорівнює 59359,57 доларів США.

Ухвалою суду від 24.03.2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №524/886/16-ц, провадження №2/524/865/16 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про розірвання кредитного договору та цивільну справу №524/392/16-ц, провадження №2/524/683/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16.05.2016 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 призначено у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському бюро судово-економічної експертизи та аудиту. Провадження на час проведення експертизи зупинено.

29.08.2017 року ухвалою суду поновлено провадження по справі.

14.03.2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк». Вказує, що кошти в валюті США ОСОБА_1 не отримував та не продавав їх банку, як зазначено в договорі, а на його поточний рахунок банк перерахував кошти в гривні. Зазначає, що заборгованість виникла в результаті неправильного розподілу банком платежів на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. На його думку, банком порушено істотні умови договору, а саме кошти, які сплачувались на погашення тіла кредиту зараховувались на погашення інших платежів. Вважає, що кредитні зобов`язання перед банком виконані в повному обсязі, загальна сума виплачених коштів склала 326 477, 68 грн., що за курсом валют станом на дату укладення кредитного договору дорівнює 59359,57 доларів США.

10.04.2018 року представником ПАТ «Альфа-Банк» подано відповідь на відзив. Зазначає, що надані банком до матеріалів справи виписки та меморіальні ордери є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у підтвердження здійснених господарських операцій, в межах п. 2.7 «Порядку надання Кредиту» Розділу №1 «Базові умови кредитування» Кредитного договору №700005777 від 10.04.2018 року, що у повній мірі спростовують необгрунтовані твердження ОСОБА_1 щодо неотримання позичальником кредитних коштів саме у валюті США. Вказує, що згідно умов кредитного договору видача та здійснення подальших платежів з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються у валюті кредиту - доларах США, здійснювати підрахунки погашень відносно реальної заборгованості у національній валюті - гривні, недоцільно, тим більше, ще й за курсом відносно долара США станом на дату укладення кредитного договору, а не на день внесення кожного чергового платежу.

В квітні 2018 року представник ПАТ «Альфа-Банк» подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що твердження, якими позивач обгрутовує необхідність до задоволення позовних вимог не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, натомість вся кредитна активність позичальника є зафіксованою банком у виписках з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та меморіальних ордерах по кожній господарській операції. Вважає, що надані банком виписки та меморіальні ордери є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у підтвердження здійснених господарських операцій, в межах п. 2.7 «Порядку надання Кредиту» Розділу №1 «Базові умови кредитування» Кредитного договору №700005777 від 10.04.2018 року, що у повній мірі спростовують необґрунтовані твердження ОСОБА_1 щодо неотримання позичальником кредитних коштів саме у валюті США. Вказує, що здійснювати підрахунки погашень відносно реальної заборгованості у національній валюті - гривні, недоцільно, тим більше, ще й за її курсом відносно долара США станом на дату укладення кредитного договору, а не на день внесення кожного чергового платежу.

11.09.2018 року до суду від Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту надійшов висновок судово-економічної експертизи №8 від 03.09.2018 року.

У судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить позов ОСОБА_1 задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» просить відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача-позивача ПАТ «Альфа-Банк» - Луньова А.Г. позов ПАТ «Альфа-Банк» підтримує, просить задовольнити , в задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700005777, за умовами якого останній отримав у кредит 27 639,61 доларів США строком до 11.04.2015 року зі сплатою 13,50 % річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісії згідно умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Порядок надання кредиту сторони узгодили в п.2.7 кредитного договору, за умовами якого: У разі надання кредиту в валюті кредиту - долар США: Позичальник здійснює продаж іноземної валюти, отриманої як кредитні кошти за Договором, за безготівковим курсом, встановленим Банком на день здійснення валютообмінної операції та одразу зараховує отриману в результаті такої операції суму в національній валюті України на Поточний рахунок.

Позичальник діючи на підставі Цивільного кодексу України та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в порядку договірного списання доручає Банку перерахувати кошти (в т.ч. виручені від продажу валюти) з Поточного рахунку позичальника за наступними реквізитами:

-у сумі 126100 грн. - на рахунок Продавця КФ ТОВ «Український автомобільний холдинг» № НОМЕР_2 , у АКІБ «УкрСибБанк», МФО 351005, , з метою оплати за Танспортний засіб за Договором купівлі-продажу №0000250 від 08.04.2008 року;

-у сумі 9 292,65 грн. - на рахунок Страховика ЦД «ТДВ» Альянс Україна (Днепр) № НОМЕР_3 , у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 305653, , з метою оплати страхової суми за перший рік страхування Транспортного засобу за Договом страхування між Позичальником та Страховиком.

Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у розмірі, встановленому договором, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою з особового рахунку. За кредитні кошти позичальник ОСОБА_1 придбав автомобіль.

05.06.2009 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 700005777 від 10.04.2008 р., яким сторони змінили умови договору щодо дати остаточного повернення кредиту - 07 травня 2018 р. та врегулювали порядок повернення кредиту та сплати процентів.

Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, станом на 26.01.2016 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить загальну суму 10234,73 дол. США, а саме: за кредитом - 9718,06 дол. США, по відсотках - 516,67 дол. США,

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам, на стягнення якої позивач має право. А тому позов ПАТ «Альфа-Банк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позову ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, визнання договору застави транспортного засобу припиненим, слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення кредитного договору ОСОБА_1 приступив до його виконання, що свідчить про визнання взятих на себе договірних зобов`язань.

Доводи ОСОБА_1 про ненадання банком доказів отримання позичальником кредитних коштів у доларах США є безпідставними, оскільки в пункті 2.7 кредитного договору сторони погодили, що у разі надання кредиту в валюті кредиту - долар США: позичальник здійснює продаж іноземної валюти, отриманої як кредитні кошти за Договором, за безготівковим курсом, встановленим Банком на день здійснення валютообмінної операції та одразу зараховує отриману в результаті такої операції суму в національній валюті України на Поточний рахунок.

Банком виконано зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику в спосіб встановлений пунктом 2.7 кредитного договору.

Оспорюваний позивачем договір не суперечить вимогам законодавства, встановленим для договорів даного виду, позивачем не надано доказів недійсності договору та(або) його нікчемності, не встановлено таких і судом.

Ризик валютних коливань на час укладення кредитного договору мають обидві сторони договору (кредитор і позичальник). Зміни валютного ринку під час виконання кредитного договору не можуть бути визнані підставою для зміни або розірвання раніше укладеного договору або звільнення однієї із сторін від виконання взятих на себе зобов`язань, якщо сторона вважає, що такі зміни відбуваються не на її користь.

Доводи ОСОБА_1 щодо виконання кредитних зобов`язань перед банком в повному обсязі не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданим банком розрахунком заборгованості.

Також є безпідставними посилання щодо порушення істотних умов договору, а саме що кошти, які сплачувались на погашення тіла кредиту зараховувались на погашення інших платежів, оскільки згідно п.9.5 Розділу №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб» при відсутності прострочення у виконанні зобов`язань позичальником, відсутності несплаченої пені чи у разі недостатності грошових коштів, за рахунок суми щомісячного платежу, отриманого банком, у першу чергу виконуються зобов`язання за нарахованими процентами та комісіями за управління кредитом, а кошти, що залишилися направляються в рахунок повернення Кредиту.

Щодо висновку судово-економічної експертизи №8 від 03.09.2018 року складеної судовим експертом Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту Шейко О.М., який останній підтримав у судовому засіданні та відповів на запитання, суд зазначає наступне.

Так, згідно з висновком експертизи встановлено, що порядок надання кредиту ОСОБА_1 не відповідає умовам кредитного договору №700005777 укладеного 10.04.2008 року в частині отримання не валютного (доларового) кредиту, а в національній валюті шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в національній валюті, що не відповідає умовам п. 2.7. кредитного договору №700005777. Документів, які підтверджують отримання кредиту в доларах (банківські виписки за особовими рахунками (№ НОМЕР_4 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та іншими рахунками) за період з 10.04.2008 р. по 15.02.2016 р. в іноземній та національній валюті, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 на виконання кредитного договору №700005777 від 10.04.2008 р. та знаходяться в матеріалах справи в повному обсязі не надавалися, тому встановити отримання кредитних коштів в доларах США та суму їх погашення не представляється можливим.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, вказаний висновок експертизи жодним чином не підтверджує того факту, що ОСОБА_1 не отримував кредитних коштів у доларах США, оскільки в пункті 2.7 кредитного договору сторони погодили, що у разі надання кредиту в валюті кредиту - долар США: позичальник здійснює продаж іноземної валюти, отриманої як кредитні кошти за договором, за безготівковим курсом, встановленим банком на день здійснення валютообмінної операції та одразу зараховує отриману в результаті такої операції суму в національній валюті України на Поточний рахунок.

Фактично висновки експертизи зводяться до того, що в межах наданих на дослідження документів неможливо підтвердити, а отже і спростувати факт отримання позичальником грошових коштів в готівковій формі в іноземній валюті, а також обґрунтованість заборгованості.

Натомість банком на підтвердження виконання своїх зобов`язань надана виписка з особового рахунку позичальника, що підтверджує не лише факт видачі кредитних коштів, а й факт тривалого виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.

Також суд не приймає розрахунок заборгованості встановлений експертизою, оскільки він проведений за умови, що судом буде прийнято рішення, що кредитні кошті на дату видачі видавалися в національній валюті (гривнях) при курсі 5,05 грн. за 1 дол. США.

За вказаних підстав, суд відхиляє висновок експерта в якості підтвердження вимог позивача про розірвання кредитного договору, визнання договору застави транспортного засобу припиненим

Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3782,31 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 . ( реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () заборгованість за кредитним договором №700005777 від 10.04.2008 року, станом на 17 грудня 2015 року, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 9718,06 (дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять доларів США 6 центів) дол. США, заборгованість за процентами в розмірі 516,67 (п`ятсот шістнадцять доларів США шістдесят сім центів) дол. США., а всього стягнути 10234,73 (десять тисяч двісті тридцять чотири долара США сімдесят три центи )дол. США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати в розмірі 3782,31 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят дві гривні 31 копійка)

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про розірвання кредитного договору та визнання договору застави недійсними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження або розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Предоляк О.С.