Справа № 565/1720/18
Провадження № 2/565/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15 червня 2018 року, відповідний актовий запис №706 від 15 червня 2018 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, сторони не мають дітей від шлюбу, їх спільне життя не склалося з огляду на безпричинні сварки і непорозуміння, фактичного припинення подружніх відносин та ведення спільного господарства. Позивач також зазначив, що він прийшов до твердого переконання про відсутність сім`ї, почуття любові та взаємоповаги, тому вважає надання строку для примирення подружжя недоцільним, у зв`язку з чим просить суд розірвати цей шлюб.

У подальшому до підготовчого судового засідання позивач подав у суд заяву, в якій зазначив про можливість збереження вказаного шлюбу із ОСОБА_2 та наявність можливості їх примирення.

Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст останньої заяви позивача від 31 липня 2019 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного ним із ОСОБА_2 . При цьому позивач вказав, що більше року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою. Згідно з доводами ОСОБА_1 вказаний шлюб існує формально, оскільки він втратив почуття любові до відповідачки і їх примирення є неможливим. ОСОБА_1 у даній заяві також зазначив про відсутність у сторін спільних дітей та спільного майна із відповідачкою.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 31 липня 2019 року слідує, що відповідачка повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та підтверджує обставини фактичного окремого проживання і непідтримання сторонами сімейно-шлюбних відносин понад один рік, а також відсутність між ними спору щодо поділу спільного майна та відсутність спільних дітей.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачкою суд вважає за належне вирішити даний спір за результатами підготовчого провадження за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 31 липня 2019 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

15 червня 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що 15 червня 2018 року складено відповідний актовий запис №706. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15 червня 2018 року і свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15 червня 2018 року.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 31 липня 2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час - понад один рік не проживають разом, не ведуть спільного господарства і фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові. Сторони вважають неможливим їх примирення. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не подавали до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяв про розірвання шлюбу в порядку, визначеному ч.1 ст.106 СК України.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15 червня 2018 року, актовий запис №706 від 15 червня 2018 року - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд