Провадження № 2/470/106/19
Справа № 470/119/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника відповідачів ОСОБА_5 , секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Березнегувате в порядку загального цивільного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом до відповідачів у якому зазначила, що з 18 січня 2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік мав тяжке захворювання, у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду, який за життя вона йому надавала. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. У встановлений законом строк вона та відповідачі, які є дітьми покійного чоловіка від першого шлюбу, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Однак відповідачі, знаючи про тяжку хворобу батька та проживаючи в одному селі, не спілкувалися з ним, будь-якої допомоги не надавали та не були присутні на похованні. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд усунути відповідачів від спадкування після смерті їх батька ОСОБА_7

Позивач та її представник адвокат Молчанов О.Г. (за договором про надання правової допомоги адвокатом від 06 вересня 2019 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник адвокат Терлецька Т.О. (за договорами про надання правової допомоги адвокатом від 21.06.2019 року) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили що батько покинув їх та припинив спілкування, ще коли вони були малолітніми. Про його хворобу він їм не повідомляв та за допомогою ніколи не звертався.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_7 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала по АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,17 га, в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2009 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 10 серпня 2009 року № 495 та земельну ділянку 5,03 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю виданого 29 грудня 2001 року на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Висунської сільської ради народних депутатів від 28 грудня 2001 року (а.с.13-14).

З копії спадкової справи № 178/2018, зареєстрованої у спадковому реєстрі за №63045328 убачається, що заповіту за життя спадкодавець не складав, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 окрім позивача, звернулися відповідачі, які є дітьми спадкодавця від попереднього шлюбу (а.с.20-38).

Відповідно до статті 1261 ЦК України сторони є спадкоємцями першої черги за законом.

Згідно ч. 5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. За змістом даної норми факт ухилення від виконання обов`язків щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц зроблено висновок, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

За пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_7 з 2017 року хворів на тяжке захворювання, у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду. На підтвердження зазначених обставин надала: відповідь Березнегуватської центральної районної лікарні від 16 січня 2019 року № 91 про те, що ОСОБА_7 двічі знаходився на стаціонарному лікуванні з 26.06.2017 року по 06.07.2017 року та з 13.11.2017 року по 21.11.2017 року з приводу діагнозу: «Багатовогнищеве ураження головного мозку. Симптоматична епілепсія» з рекомендаціями подальшого обстеження для уточнення діагнозу; довідку лікаря ЗПСМ с. Висунськ ОСОБА_8 та акт обстеження місця проживання, згідно яких ОСОБА_7 на час хвороби був неспроможній до самообслуговування (а.с.12, 41-42).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є знайомою позивачки та допомагала доглядати за хворим ОСОБА_7 , який останні пів року був прикутий до ліжка та втратив зір. Чи зверталась позивачка про допомогу до відповідачів їй не відомо.

Натомість безпорадний стан підлягає доказуванню відповідними записами в медичних документах, проте належних та допустимих доказів вказаного, як і того що з листопада 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 перебував на лікуванні позивач не надала.

Крім цього, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Заперечуючи проти позову відповідачі в судовому засіданні зазначили, що батько сам припинив спілкування з ними, за допомогою не звертався, а про його хворобу вони взагалі дізналися лише за декілька місяців до його смерті.

Вказані обставини не заперечувалися і позивачем в судовому засіданні, а значить вони спростовують вказані в позові доводи позивача про те, що ОСОБА_7 потребував допомоги від відповідачів, а останні умисно та свідомо не надавали її спадкодавцю.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України є підставами для усунення від спадкування, у задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 23 грудня 2008 року.

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Березнегуватським РС УДМС України в Миколаївській області 10 квітня 2013 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Березнегуватським РС УДМС України в Миколаївській області 13 лютого 2014 року.

Повний текст рішення виготовлено 20 вересня 2019 року.

Суддя С. А. Луста