ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» вересня 2019 року

м. Харків

справа № 640/12100/19-ц

провадження 22ц/818/3983/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі - ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року в складі судді Сенаторова В.М.

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вчинити певні дії - привести до первісного стану за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - балкон на восьмому поверсі квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснити заходи архітектурно-будівельного контролю за виконанням рішення суду; вирішити питання щодо судових витрат.

У червні 2019 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що восени 2018 року мешканці квартири № 34 розпочали проведення робіт з самовільної реконструкції балкону. 16 листопада 2018 року вона з`ясувала, що в процесі виконання вказаної реконструкції підрядною організацією її балкон використовується в якості несучої конструкції. При цьому порушується цілісність бетонної плити її балкону (через кожні 20 см встановлюються анкерні кріплення діаметром не менше 10 мм). Як пояснили робітники підрядника у подальшому планується монтування важкої металевої конструкції.

Вважала, що такі роботи можуть бути небезпечними для всього будинку. На її запитання, чи є проект, чи дозвільні документи на проведення вказаних робіт, відповідь не отримала. Звернення до органів державного архітектурного контролю не дали ніякого результату, оскільки мешканці квартири № 34 не допускають інспекторів до обстеження квартири та балкону, що реконструюється. Наразі відповідачі розпочали активні роботи з реконструкції.

Вказала, що реконструкція балкону здійснюється досить швидкими темпами за відсутності висновків щодо безпечної експлуатації такого приміщення, у зв`язку з чим вважала, що такі дії відповідачів загрожують небезпекою спричинення шкоди її балкону (пошкодження, обвал), цілісності ливневої системи всього будинку, порушенням зовнішнього архітектурного вигляду будівлі.

Зазначила, що закінчений будівництвом об`єкт може ускладнити як рішення суду, так і ефективний захист її порушених прав та інтересів, тому за доцільне та необхідне застосувати заходи забезпечення позову, враховуючи те, що їх застосування не спричинятиме шкоди жодній із сторін правовідносин.

Просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вчиняти певні дії, а саме зупинити будівництво та реконструкцію балкону за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення справи по суті.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову - задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вчиняти певні дії та зупинити будівництво та реконструкцію балкону за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_8 .І. подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що їй не було надіслано судом першої інстанції ані копії ухвали про відкриття провадження у справі, ані про забезпечення позову; що на час постановлення оскаржуваної ухвали взагалі неможливо було встановити, чи є відповідачі власниками квартири АДРЕСА_1 , чи дійсно ними здійснюється «самовільне будівництво», «добудова балкону», із використанням балкону позивача в якості «несучої конструкції»; яким компетентним спеціалістом і на якій підставі зроблено такі висновки, та чи є взагалі у відповідачів балкон; що відповідно до технічного висновку про стан основних будівельних конструкцій балкону, роботи зі скління балкону не є самочинним будівництвом; їх проведення не вимагає розроблення проектної документації та введення в експлуатацію, а їх виконання не вплине негативно на стан будівельних, у тому числі, несучих конструкцій балкону, оскільки не передбачає втручання (пошкодження, демонтажу) в жодні несучі або огороджуючи конструкції будинку і не передбачає збільшення площі балкону; що заборона проводити роботи на її балконі створює певні загрози для її життя, оскільки затягування робіт може унеможливити використання/проживання у квартирі через суттєве зниження температури в квартирі, протягів, вогкості тощо, що для людей її віку (78 років) є неприйнятним та є фактичним обмеженням на використання її власності для проживання; що за відсутності дослідження змісту позовних вимог та аргументів заяви про забезпечення позову, в контексті обов`язку суду забезпечити справедливий розгляд справи, зазначення судом першої інстанції про те, що суддя дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, не можна вважати належним мотивуванням висновків.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді - залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 3 та 10 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з виділених матеріалів цивільної справи в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, в якому ОСОБА_1 просила зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вчинити певні дії - привести до первісного стану за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - балкон на восьмому поверсі квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснити заходи архітектурно-будівельного контролю за виконанням рішення суду; вирішити питання щодо судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що мешканці квартири № 34 розпочали проведення робіт з самовільної реконструкції балкону, при цьому, її балкон використовується в якості несучої конструкції.

Вказала, що порушується цілісність бетонної плити її балкону та такі роботи можуть бути небезпечними для всього будинку.

Зазначила, що реконструкція балкону здійснюється досить швидкими темпами за відсутності висновків щодо безпечної експлуатації такого приміщення, у зв`язку з чим такі дії відповідачів загрожують небезпекою спричинення шкоди її балкону (пошкодження, обвал), цілісності ливневої системи всього будинку, порушенням зовнішнього архітектурного вигляду будівлі.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримала заяву позивача та пояснила, що згідно вимог пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» заборонено скління балконів і лоджій. Встановлення анкерних кріплень до підлоги балкону позивача, яка є дахом балкону відповідачів, та монтування до балкону позивача важкої металевої конструкції, спричинить пошкодження або обвал її балкону.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції пояснила, що відповідачі проводять тільки скління балкону, тому дозволу на проведення таких робіт від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради не вимагається. Такі дії відповідачів ніяким чином не порушують права власності позивачів, що підтверджується технічним висновком про стан основних будівельних конструкцій балкону та можливості його скління.

Проте, як вбачається з цього висновку конструкції балкону значно вражені корозією. На монолітних залізобетонних консолях кутовій частини спостерігаються плями вологості, обвалення штукатурного шару консолей. Окремі елементи цих конструкцій вимагають ремонту з метою підвищення їх експлуатаційної придатності, що свідчить про небезпеку, яка загрожує як власності позивачу, так і будинку в цілому. Однак, посилань на те, чи можна за таких обставин проводити кріплення профілів до конструкції балкону, які потребують ремонту, анкерами, в технічному висновку не висвітлювалось.

Аналізуючи норми права та обставини справи, колегія суддів визнає припущення заявника щодо того, що такі дії відповідачів, які вони зараз здійснюють, призведуть до можливого пошкодження або обвалу балкона заявника, обгрунтованим, тому вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову на цій стадії є правильними, оскільки їх невжиття може привести до негативних наслідків.

Доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи те, що ухвалу судді суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. 375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.