справа № 356/781/18 головуючий у суді І інстанції Лялик Р.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 14 552 грн. 84 коп. заподіяної матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а також 10 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 жовтня 2018 року близько 17 години 00 хвилин по вул. Набережна в районі школи № 3 в м. Березань Київської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю мопеда LEADER ML50A під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 2121 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки. Крім того, мопед отримав механічні пошкодження. Відразу після дорожньо-транспортної пригоди в присутності працівників поліції учасники пригоди відмовились від його оформлення, оскільки ОСОБА_2 визнала свою вину у його скоєнні та написала розписку про своє зобов`язання відремонтувати транспортний засіб та допомогти в лікуванні. Вартість відновлювального ремонту мопеда складає 9 081 грн., вартість послуг оцінювача з визначення розміру майнового збитку мопеда склала 1 400 грн., вартість квитків для проїзду до медичного закладу у місті Києві - 180 грн., внесок до лікарняної каси - 200 грн., вартість МСК грудної клітки та друк знімку на плівці - 910 грн., вартість використаних на лікування медикаментів - 2 781 грн. 84 коп. З дня вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач ухиляється від спілкування з позивачем з приводу компенсації завданих нею збитків. Окрім того, внаслідок ДТП позивач зазнав сильних душевних страждань, викликаних переломами та порушенням усталеного способу життя, чим було заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 10 000 грн.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд не взяв до уваги наступні обставини: 1. факт написання розписки, згідно з якої відповідач повністю визнала свою вину у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні шкоди позивачу; 2. факт визнання вини та письмове зобов`язання відшкодувати позивачу, як потерпілому, матеріальні збитки на ремонт та лікування призвело до відмови в оформленні дорожньо-транспортної пригоди; 3. визнання відповідачем вини відразу після дорожньо-транспортної пригоди; 4. відмову відповідача від оформлення дорожньо-транспортної пригоди. Перелічені обставини свідчать про те, що відповідач вирішила відповідати перед позивачем самостійно, без залучення страховика, тобто, в належний спосіб не скористалася своїм правом застрахованої особи. Суд не врахував, що у страховика відповідача згідно Закону не виникає обов`язку з виплати позивачу страхового відшкодування. Під час розгляду справи відповідач не обмовилася про застрахованість своєї цивільно-правової відповідальності та наполягала на відсутності своєї вини. Відповідач відмовилася відшкодувати збитки не тому, що вона посилалася на застрахованість відповідальності, а тому, що в подальшому відмовилася визнавати себе винною. Така поведінка ОСОБА_2 призвела до не оформлення дорожньо-транспортної пригоди відразу після події, а, отже, і не встановлення факту настання страхового випадку. На підготовчій стадії судового розгляду позивач був позбавлений можливості вчасно залучити до справи страховика ОСОБА_2 , оскільки протягом всього розгляду справи відповідач не заперечувала проти позову з підстав застрахованості своєї відповідальності і з цих підстав у підготовчому судовому засіданні не надала свій страховий поліс. Суд першої інстанції в порушення ч. 8 ст. 83 ЦПК України з власної ініціативи витребував від відповідача та приєднав до справи страховий поліс ОСОБА_2 , що і стало підставою для відмови в позові. Оскаржуване рішення лише припускає вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, а за наявності страховки з формальних підстав відсилає позивача до страховика.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази про її притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну моральну шкоду, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності. Позивач мав переломи ще станом на 11 червня 2018 року, тобто, за чотири місяці до настання дорожньо-транспортної пригоди. У матеріалах справи відсутні відомості (рецепти), рекомендації лікарів про призначення певного лікування позивачу, а також розрахункові документи, які свідчили б про витрачання коштів на придбання в період лікування лікарських препаратів, зазначених у довідках лікаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2018 року близько 16 години 45 хвилин на перехресті вул. Набережна та вул. Куйбишева в м. Березань Київської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю мопеда LEADER ML50A під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , учасники якої від оформлення ДТП відмовились, про що поставили свої підписи в схемі місця ДТП, що підтверджується даною схемою, рапортом начальника СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, лейтенанта поліції Сквирі О.В. від 16 жовтня 2018 року, а також повідомленням Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області № 2687 від 27 листопада 2018 року (а.с.76-78).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8230097 від 29 січня 2018 року, укладеного між ПрАТ «СК «Країна» як страховиком та ФГ «Надія» як страхувальником строком з 02 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року включно, автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , є забезпеченим транспортним засобом, що підтверджується також відомостями Єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які є відкритими та загальнодоступними відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.175).

Згідно розписки від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_2 зобов`язалась допомогти у відновленні мопеду та лікуванні (а.с.14).

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» № 1148 від 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 дійсно звертався 16 жовтня 2018 року близько 17 години 15 хвилин до приймального відділення лікарні та був оглянутий черговим лікарем-травматологом в присутності працівників поліції. Діагноз при поступленні: закрита травма грудної клітки внаслідок падіння зі скутера; від госпіталізації відмовився (а.с.86).

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» № 194 від 31 жовтня 2018 року 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звертався до лікаря хірурга, яким встановлено діагноз: ЗТГК, забій, перелом; від госпіталізації відмовився (а.с.19,79).

За даними комп`ютерної томографії ОСОБА_1 від 23 жовтня 2018 року лікарем медичного центру «Асклепій» ОСОБА_4 у обстежуваного встановлено наявність дифузних змін легеневої паренхіми по типу склерозу, ХОЗЛ, змін нижньої долі лівої легені, ймовірно, реактивного характеру по типу дисковидних ателектазів; забій S8 зліва; множинні переломи передніх відділів ребер зліва та справа; високе розташування лівого куполу діафрагми (а.с.21).

Згідно консультативного заключення КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» Київської обласної державної адміністрації від 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: закрита травма грудної клітки, множинні двобічні переломи ребер з поперечним зміщенням І, ІІ, ІІІ, ІV ребер справа та I, II, III, IV, V, VI зліва, забій лівої легені (а.с.24).

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» № 223 від 19 березня 2019 року протягом 2018 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою: 11 червня 2018 року № 12412 - на рентгенограмі ОГК виявлено зрощувані переломи IV, V, VI ребер справа, зліва - переломи IV, V, VIІ; 16.10.2018 року № 16845 - на рентгенограмі органів черевної клітки в двох проекціях виявлено консолідовані переломи IV, V, VI, VIІ ребер зліва; 11.02.2019 року № 21166 - виявлено консолідовані переломи IV, V, VI ребер справа, IV, V, VI, VIІ ребер зліва (старі) (а.с.133).

Згідно довідки рентгенкабінету Березанської міської лікарні від 18 квітня 2019 року на рентгенограмі ОГК № 12412 від 11 червня 2018 року виявлено потовщення IV ребра справа, V, VI, VIІ, VIІІ зліва; на рентгенограмі ОГК № 16845 від 16 жовтня 2018 року прослідковуються потовщення плеври, субплевральна гематома на рівні 4-6 ребер справа, синуси вільні; на рентгенограмі ОГК № 21166 від 11 лютого 2019 року - прослідковується потовщення IV ребра справа, V, VI, VIІ, VIІІ зліва, синуси вільні (а.с.151).

За висновком експерта КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» Полюка Ю.В. № 6, за результатом проведеного дослідження в ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів передніх відділів ребер з обох сторін, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що обумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні, та могли утворитися за обставинами, на які вказано у заяві, а саме під час дорожньо-транспортної пригоди 16 жовтня 2018 року (а.с.139).

За змістом звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3011 від 01 грудня 2018 року, виконаного ФОП ОСОБА_6 , оцінювач Волошин А.І. , вартість відновлювального ремонту мопеду з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату оцінки 01 грудня 2018 року становить 7 488 грн. 60 коп. (а.с.28-53).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 5743 від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було сплачено 200 грн. на рахунок Комунального некомерційного підприємства «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» (а.с.20).

Згідно акту про надані медичні послуги для пацієнта вартість МСКТ органів грудної клітки та друк знімку на плівці становить 910 грн. (а.с.23).

Згідно з квитанцією № 019302 від 06 грудня 2018 року за надані послуги з визначення матеріального збитку сплачено 1 400 грн. (а.с.27).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався статтями 1, 3, 6, 21-22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 15-16, 979-980, 984, 988, 1166-1167, 1187-1188, 1191, 1194 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 16 жовтня 2018 року по вул. Набережна в районі школи № 3 в м. Березань Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю мопеда LEADER ML50A під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 2121 під керуванням ОСОБА_2 . Вказана дорожньо-транспортна пригода у Березанському відділенні поліції не реєструвалася, так як учасники даної пригоди відмовилися від її оформлення.

Суд першої інстанції відмовив у позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 є застрахованою, а тому ПрАТ СК «Країна» є належним суб`єктом, відповідальним перед потерпілим за заподіяну відповідачем шкоду.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У матеріалах справи міститься поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована, а, відтак, у разі доведення вини відповідача вона підлягає відшкодуванню страховою компанією.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, позивач зазначає, що суд не взяв до уваги факт написання розписки, згідно з якою відповідач повністю визнала свою вину у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні шкоди позивачу та зобов`язалася відшкодувати потерпілому збитки. Зазначені обставини призвели до відмови в оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Перелічені обставини свідчать про те, що відповідач вирішила відповідати перед позивачем самостійно, без залучення страховика.

Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наявна у матеріалах справи розписка ОСОБА_2 не містить обставин щодо визнання нею своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді, а лише вказує на те, що відповідач зобов`язується допомогти у відновленні мопеда та лікуванні, при цьому, не конкретизує особу, якій така допомога з її сторони буде надана (а.с.14). Відшкодування шкоди відповідачем, яка уклала договір страхування, суперечитиме меті інституту страхування.

ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції в порушення ч. 8 ст. 83 ЦПК України з власної ініціативи витребував від відповідача та приєднав до справи страховий поліс.

Однак, згідно вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що суд не врахував відсутність у страховика відповідача обов`язку з виплати позивачу страхового відшкодування, оскільки згідно вимог пункту 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Разом з тим, позивач сам прийняв рішення про відмову в оформленні дорожньо-транспортної пригоди, і ніщо не позбавляло його права наполягти на її оформленні, що в подальшому надало б можливість страховику встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини настання.

Отже, невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди ніяким чином не має своїм наслідком покладення відповідальності за спричинену шкоду на особу, відповідальність якої застрахована.

Відсутність заперечень відповідача проти позову з підстав застрахованості своєї відповідальності, про що зазначає позивач, не позбавляло останнього можливості проявити розумну обачність та належним чином і в повній мірі використати свої процесуальні права.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Що стосується моральної шкоди, відшкодування за спричинення якої просить стягнути позивач, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, та у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Вирішення питання про стягнення моральної шкоди з відповідача передбачає встановлення вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у даному випадку саме вина є підставою для відшкодування моральної шкоди. Встановлення судовим рішенням, що набрало законної сили, вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди матиме наслідком надання позивачу підстав для пред`явлення вимог про відшкодування шкоди до страхової компанії, в якій застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 . За таких обставин, вирішення питання про стягнення моральної шкоди поза межами ліміту відповідальності страховика потягне за собою вирішення питання про права та обов`язки страхової компанії, в якій застраховано відповідальність ОСОБА_2 та яка не залучена до розгляду зазначеної справи.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не дав оцінки вимогам позивача, що стосуються моральної шкоди, вважаючи, що вся заявлена позивачем сума охоплюється лімітом відповідальності страховика.

Однак, в даному випадку, у разі доведення вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, на страхову компанію покладається обов`язок з відшкодування лише моральної шкоди в розмірі 5 % від страхової виплати.

За таких обставин, позов в частині відмови в стягненні з відповідача моральної шкоди, яка перевищує 5 % можливої страхової виплати (14 552.85 * 5% = 728 грн.) не підлягає задоволенню, але з інших підстав, а саме з підстав не залучення до участі у справі особи, на права та обов`язки якої може вплинути зазначене судове рішення, а саме страхової компанії.

У рішенні від 23.07.2009 у справі «Сутяжник проти РФ» ЄСПЛ дійшов висновку, що не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване тільки з метою виправлення істотної помилки.

Отже, скасування правильного по суті рішення суду, яке матиме результатом прийняття апеляційним судом абсолютно аналогічної за змістом постанови, буде проявом правового пуризму при вирішенні питання щодо скасування судового рішення без урахування того, що в подальшому це не призведе до усунення істотних помилок, оскільки не тягне за собою ухвалення іншого за змістом судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.