Справа № 620/418/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2019 Зачепилівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді Яценка Є.І.,
при секретарі - Ніколенко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, -
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.02.2016 о 20.00 год. в м. Харків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «БогданА091» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача; автомобіля марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.02.2016. МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатило потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 37 805,03 грн.
Позивач вважає, що відповідно до підпункту 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Тому позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача 37 805,03 грн. у рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Представник позивача Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем її проживання та реєстрації.
Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року о 20 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БогданА091», д.н. НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Клочківській, в районі будинку №174-А, не вибрав безпечну швидкість руху і дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2016 року водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 не була застрахована.
Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля № 16/02-А49 від 26.02.2016 та на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ сплатило потерпілій особі ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 37 227,07 грн., згідно платіжного доручення № 4688рв від 13.06.2016.
Також МТСБУ були понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 577,96 грн. відповідно до платіжного доручення № 0000067рв від 11.03.2016.
Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).
Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.
Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій особі у ДТП - ОСОБА_3 , який є власниками пошкодженого транспортного засобу, позивач набув право вимоги до відповідача саме у порядку регресу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81,141,206,247, 258,259,263,265,268,274, 280,354 ЦПК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути скасоване Зачепилівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Головуючий, суддя Є.І. Яценко