Провадження №4-с/760/165/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ вступна та резолютивна частина /

27 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак І.О.

представника заявника- ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,заінтересовані особи: заступник начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Москаленко О.П.,Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» про визнання бездіяльності неправомірною та зняття арешту з майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Керуючись ч.6 ст.259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві Кардашової О.Л. від 14 грудня 2004 року, яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено 05 жовтня 2019 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва

Заявник звернулася до суду зі скаргою і просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення старшого державного виконавця Кедик Т.В. від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

зобов`язати старшого державного виконавця Кедик Т.В. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 20 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь 26 937, 39 гр. завданої майнової шкоди, витрати, пов`язані із залученням спеціаліста - оцінювача для оцінки розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири у розмірі 2 200, 00 гр., завдану моральну шкоду у розмірі 3 000, 00 гр., а всього 32 137, 39 гр.

Посилається в скарзі на те, що 20 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року.

25 липня 2018 року вона звернулася до відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

08 серпня 2018 року вона отримала повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 03 серпня 2018 року, відповідно до якого старший державний виконавець Кедик Т.В. прийняла рішення про повернення виконавчого листа від 20 липня 2018 року без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження».

Вважає рішення державного виконавця неправомірним, оскільки діючий Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати усі можливі заходи для захисту інтересів стягувача.

Зазначила, що вона не є особою, якій може бути надана конфіденційна інформація щодо іншої особи, зокрема, щодо дати народження боржника, в силу приписів ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України.

На її думку, саме державний виконавець є тією особою, яка уповноважена отримувати конфіденційну інформацію від компетентних органів.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Представник заявник в судовому засіданні скаргу підтримала.

Старший державний виконавець Кедик Т.В. в судовому засіданні проти скарги заперечувала, посилаючись на те, що у неї були відсутні підстави для прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки він не відповідав вимогам закону.

У виконавчому документі, який надійшов до ДВС, не було зазначено дату народження боржника та його ідентифікаційний код.

Зазначила, що у разі прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження виконавець виносить відповідну постанову, яка вноситься до Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

В Автоматизованій системі виконавчих проваджень неможливо винести постанову про відкриття виконавчого провадження, якщо графа про дату народження боржника не заповнена.

За таких обставин вважає свої дії такими, що відповідають вимогам закону, і просить відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечувала, посилаючись на те, що вона відшкодувала частину завданої шкоди, а тому вважає, що державний виконавець діяв правильно.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати скаргу в її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 20 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

25 липня 2018 року заявник звернулася до Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

03 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кедик Т.В. було складено повідомлення, за яким виконавчий документ був повернутий заявнику без виконання відповідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку відсутністю в виконавчому документі дати народження боржника.

/ а.с.7 - 11 /

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Представник заявника в судовому засіданні зазначила, що отримати інформацію про дату народження боржників у неї можливості немає, оскільки це є конфіденційною інформацією про особу.

Вона неодноразово зверталася до різних державних установ з метою її отримання, однак їй у наданні цієї інформації було відмовлено.

Дана обставина підтверджується листами Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 29 серпня 2018 року №108-108/С-1678-3657, Головного управління ДФС у м. Києві від 29 серпня 2018 року №44677/с/26.18.08.02.22 та Пенсійного фонду України від 29 серпня 2018 року №28634/С-11, в яких зазначено, що інформація, яку просить надати заявник, є конфіденційною.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України та частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені в ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

6) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

7) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

8 ) строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У постанові Верховного суду України №6-45цс14 від 21 травня 2014 року, яка в силу ч. 3 ст. 263 ЦПК України, має враховуватись судами при ухваленні судових рішень, зазначено, що судам необхідно перевірити чи мав можливість стягувач отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також наявність такої можливості в державного виконавця.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість скарги.

Щодо обраного заявником способу захисту, суд виходить з анступного.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п.п.3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене вище, права та обов`язки виконавця при проведенні виконавчих дій, визначені Законом України « Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання виконавця відкрити виконавче провадження, та вважає належним спосіб захисту його зобов`язання вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про незаконність дій державного виконавця при складенні повідомлення про повернення виконавчого документа, з метою захисту прав заявника суд вважає за необхідне скасувати його.

Керуючись ст. 32 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст .ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 28 вересня 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва