ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6465/19 Справа № 207/3534/18 Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Ор гану опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року ,-

В С Т А Н О В И В:

08.10.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачами по справі є громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старшого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідачка ОСОБА_4 народила поза шлюбом, реєстрація актового запису здійснена відповідно до ч.1. ст.135 СКУ, молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народжено у шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 липня 2017 року, позов органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам`янської міської ради, Кам`янський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, був задоволений. Малолітні діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були відібрані від матері ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав останньої, згідно вищезазначеного рішення у ОСОБА_5 відібрано його сина ОСОБА_9 без позбавлення батьківських прав. 28.03.2018 року на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради №92 малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 влаштовано на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , де вони і перебувають в теперішній час. При підготовці позовної заяви про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та слухання справи в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були роз`ясненні правові підстави щодо участі їх у долі дітей, але за час перебування дітей у державних закладах, а в подальшому в дитячому будинку сімейного типу мати, тобто відповідачка, долею дітей не цікавилась, за винятком перших місяців після вилучення та взагалі виїхала до м. Дніпро. Жодних спроб щодо приведення квартири до відповідних санітарно-технічних норм, підключення газопостачання не застосувала. Змінити свій спосіб життя, відношення до материнських обов`язків наміру не має. Відповідач ОСОБА_5 однією сім`єю з ОСОБА_4 не проживає, є інвалідом дитинства II групи безстроково, мешкає в м. Дніпро , за висновком медико-соціальної експертної комісії непридатний до трудової діяльності та добре усвідомлює, що у зв`язку із захворюванням не має змоги створити належні умови для виховання, утримання та всебічного-гармонічного розвитку сина. Але у відмінності від матері-відповідачки, періодично в телефонному режимі цікавиться станом здоров`я та розвитком не тільки свого сина, а і його брата. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.1-3).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року позовні вимоги органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав -задоволено.

Позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.86-88).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважаючи його незаконним та необґрунтованим просить рішення суду скасувати в частині позбавлення його батьківських прав та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт в своїй апеляційній скарзі фактично просить скасувати рішення в частині позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 245 від 12.05.2010 року (ар.с.8). Реєстрація актового запису здійснена відповідно до ч.1. ст.135 СКУ, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (ар.с.9), а отже у відношенні ОСОБА_8 відповідачка ОСОБА_4 є матір`ю-одиначкою. Окрім цього відповідачка ОСОБА_4 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 532 від 15.10.2013 року, батьками дитини записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 (а.с.10).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 липня 2017 року, позов органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам`янської міської ради, Кам`янський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, був задоволений.

Малолітні діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були відібрані у ОСОБА_4 від матері без позбавлення батьківських прав останньої, згідно вищезазначеного рішення у ОСОБА_5 відібрано його сина ОСОБА_9 без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.08.2016 року, складеним комісією служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, з метою обстеження житлово-побутових умов малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час обстеження встановлено, що водопостачання та газопостачання відключені за заборгованість, енергопостачання в наявності. Умови проживання не змінились, в квартирі залишився присутній стійкий сморід, ванну кімнату мати звільнила від брудних дитячий речей, але не випрала, а перенесла до іншої кімнати, в кухні брудно. Квартира в занедбаному стані, присутні таргани. Мати малолітнім не створила умов для проживання. При співбесіді з ОСОБА_4 щодо безпорядку та бруду в квартирі, відповісти обґрунтовано не змогла (а.с.11).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.08.2017 року, складеним комісією служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, з метою обстеження житлово-побутових умов малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час обстеження встановлено, що водопостачання та газопостачання відключені за заборгованість, енергопостачання в наявності. Умови проживання не змінились, в квартирі залишився присутній стійкий сморід, ванну кімнату мати звільнила від брудних дитячий речей, але не випрала, а перенесла до іншої кімнати, в кухні брудно. Квартира в занедбаному стані, присутні таргани. Мати малолітнім не створила умов для проживання. При співбесіді з ОСОБА_4 щодо безпорядку та бруду в квартирі, відповісти обґрунтовано не змогла (а.с.11а).

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 92 від 28.03.2018 року, малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 влаштовано на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , де вони і перебувають в теперішній час (а.с.12).

Відповідно до висновку № 8/1248-7 від 04.10.2018 року адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні малолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає інтересам дітей. (а.с.4).

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №173 від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зазначено, що у ОСОБА_5 повна недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, відсутні. Таким чином ЛКК підтвердила, що хвороба ОСОБА_5 не перешкоджає йому виконувати його батьківські обов`язки (а.с.71-72).

Задовольняючи позовні вимоги суд 1-ї інстанції виходив з того, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Задоволення позовних вимог відповідає ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», та не суперечить інтересам дітей.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується.

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16).

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про народження (а..с.10).

Відповідно до рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 липня 2017 року, позов органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам`янської міської ради, Кам`янський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, був задоволений.

Малолітній ОСОБА_9 , був відібраний у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 92 від 28.03.2018 року, малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 влаштовано на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , де вони і перебувають в теперішній час (ар.с.12).

Згідно до висновку № 8/1248-7 від 04.10.2018 року адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні малолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає інтересам дітей (ар.с.4).

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №173 від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зазначено, що повна недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, відсутні. Таким чином ЛКК підтвердила, що хвороба ОСОБА_5 не перешкоджає йому виконувати його батьківські обов`язки (ар.с.71-72).

Однак, не зважаючи на зазначене, він належним вихованням свого сина не займається, після рішення суду про відібрання дитини, ніяких дій, окрім сплати аліментів, направлених на зміну ситуації та прояв піклування про сина взагалі не вчиняє. В суді першої інстанції заперечуючи проти позбавлення батьківських прав, зазначив, що забирати дитину до себе не буде, оскільки не має такої можливості.

Апелянт до суду апеляційної інстанції, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не з`явився, самоусунувшись від доведення та обґрунтування своїх доводів.

При цьому, представник позивача та треті особи в судовому засіданні наголосили, що дитина не бажає жити з батьком, що їй подобається проживати в сім`ї ОСОБА_6 разом з братом, де вони доглянуті та нагодовані.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону і не суперечить інтересам дитини.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування в оскарженій частині, колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд 1 інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги позбавивши його батьківських прав, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянтів, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення проти позову та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів, що апелянт після рішення суду про відібрання у нього сина без позбавлення батьківських прав, почав виконувати свої обов`язки належним чином. Також зі справи не вбачається, що апелянт не ухиляється від виконання своїх обов`язків, оскільки він не зазначив, які саме дії після відібрання сина ним вчинялися.

Апелянтом не спростовано того, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначене негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання.

Відповідач, не виконує в повному обсязі батьківського обов`язку, самоусунувшись від цього, не вживає ніяких дій для повернення дитини після її відібрання, взагалі не проявляє інтересу до долі сина.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині яка оскаржується відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід в оскарженій частині залишити без змін.

При цьому, колегія суддів наголошує, що дане судове рішення не позбавляє апелянта після зміни обставин, які йому перешкоджають виконувати свої батьківські обов`язки, можливості поновити свої батьківські права в передбачений законом спосіб та порядок.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: