Справа №613/663/18 Провадження № 2/613/57/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/633/18, пров. № 2/613/57/19 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права на користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права на користування земельною ділянкою, після уточнення якого просить: визнати за ним право на користування земельною ділянкою в розмірі 0, 25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в межах, котрі визначені документом під назвою «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) , для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », котрий у травні 2016 року виготовлений на його замовлення приватним підприємством «Земстройпроект».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 грудня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області ухвалено рішення по цивільній справі № 613/1410/15-ц за його позовом, відповідно до якого за ним визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За будинком з господарськими будівлями, котрий знаходився у власності спадкодавця, була закріплена земельна ділянка площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку. 22 березня 2016 року IV позачергова сесія скликання Сазоно-Баланівської сільської ради, відповідно до його заяви, прийняла рішення № 31- VІІ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого йому надано згоду на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0, 2500 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до наданого дозволу він звернувся до приватного підприємства «Земстройпроект», яким на його замовлення було виготовлено «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ». Під час розробки документації з`ясувалось, що відповідачі у справі, земельну ділянку, на якій розташований будинок з надвірними будівлями, вивели зі складу села і перевели в землі сільськогосподарського призначення державної власності, котрі знаходяться в юрисдикції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, посилаючись на те, що тепер його будинок з господарськими будівлями знаходиться на землях сільськогосподарського призначення, котрі не призначені для житлового будівництва, у зв`язку з чим у погоджені меж земельної ділянки йому було відмовлено. Вказана земельна ділянка ніколи не виходила з його користування, він не давав згоди на зміну землекористування, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Невольніченко О.О. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позов підтримали.

Відповідач: представник Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Мартиненко М.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представником відповідача надано до суду заперечення, відповідно до яких вбачається, що сільською радою не приймалось рішення про переведення земельної ділянки ОСОБА_1 із однієї категорії земель в іншу категорію. При цьому, позивачем не зазначено, що фактичне розташування його присадибної земельної ділянки - колишній хутір Сазони, який перестав існувати в 80-х роках минулого століття і був вилучений з переліку населених пунктів України. Також, технічна документація розроблялась для формування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, для визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, а не для подальшого отримання .

Відповідач: представник Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач: представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ремінний В.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представником надано до суду відзив, відповідно до змісту якого вбачається, що згідно інформації наданої Відділом у Богодухівському районі на запит Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 310/404-19 від 14 березня 2019 року, рішенням № 31- VII від 22 березня 2016 року ІV позачергової сесії VII скликання Сазоно-Баланівської сільської ради «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 », ОСОБА_1 надавалася згода на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0, 2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно даних Державного земельного кадастру та відповідно до Проектів формування території та встановлення меж сільської ради та встановлення меж населених пунктів Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що розроблені Харківською філією інституту УкрНИИземпроект в 1992 році, земельна ділянка зазначена у зверненні, знаходиться за межами населеного пункту с. Крупчине на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, вид угідь-пасовища. Інформація, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки у Відділі відсутня. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у Відділі відсутня. Відповідно до вимог ст.ст. 38, 39, 40 Земельного Кодексу України, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, які відносяться до земель житлової та громадської забудови, можуть бути надані лише в межах населеного пункту, а згідно вищевказаного листа Відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 310/404-19 від 14 березня 2019 року, зазначена земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Крупчине на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Також позивачем не надано доказів, щодо погодження технічної документації та прийняття рішення органом влади, щодо його затвердження у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року, визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду 20 грудня 2015 року набрало чинності.

Як вбачається з копії довідки Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 09 вересня 2015 року № 311, згідно погосподарської книги № 5 (2001-2005 років), особовий рахунок № НОМЕР_1 , власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рік побудови будинку 1968 року. На день смерті без реєстрації проживав один. Заповітів від імені ОСОБА_3 сільською радою не посвідчувався. За вищевказаною адресою закріплена земельна ділянка площею 0,82 га, з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0, 55 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до копії рішення № 31- VII від 22 березня 2016 року ІV позачергової сесії VII скликання Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 », позивачу у справі ОСОБА_1 надано згоду на відновлення земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0, 2500 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно копії Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель в споруд по АДРЕСА_1 , виготовленої приватним підприємством «Земстройпроект» від 21 червня 2016 року вбачається що ОСОБА_1 звернувся до ПП «Земстройпроект» з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для отримання кадастрового номеру для здійснення нотаріальних дій.

Відповідно до копії заяви Директора ПП «Земстройпроект» від 18 листопада 2016 року № 105 вбачається, що останній звернувся до в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області Торяник Н.В. з приводу погодження акту меж земельної ділянки по технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 - Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13 листопада 2017 року на звернення ОСОБА_1 , яке надійшло до Адміністрації Президента України, щодо включення в межі населеного пункту земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 вбачається, що згідно з інформацією Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області, відповідно до проекту встановлення меж населених пунктів Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, земельна ділянка по АДРЕСА_1 на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району, розташована за межами населених пунктів. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів. На підставі викладеного, вирішення зазначеного у зверненні питання, буде можливе після внесення змін до генерального плану населеного пункту та зміни меж с. Крупчине Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району.

Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення;землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно ст. 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,2500 га, знаходиться за межами населеного пункту с. Крупчине на території Сазоно - Баланівської сільської ради та відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, вид угідь - пасовища.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.ч.1,2 Закону України « Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Отже, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають затвердженню відповідними органами виконавчої влади або місцевого самоврядування, тобто законодавством визначена конкретна процедура щодо погодження та затвердження землевпорядної документації, що не було виконано позивачем ОСОБА_1 .

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач просить визнати за ним право на користування земельною ділянкою в розмірі 0, 25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в межах, котрі визначені документом під назвою «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) , для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », при цьому, позивачем не надано суду, на виконання свого процесуального обов`язку, належних і неспростовних доказів, зокрема того, що дана технічна документація погоджена та органом влади прийнято рішення щодо її затвердження, чи відмову у вчиненні даних дії.

Як зазначено позивачем у позові, директор ПП «Землестройпрект» звернувся до відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області із заявою про погодження меж земельної ділянки по технічній документації ( копія заяви наявна в матеріалах справ), і ніби -то отримав відмову в погодженні, проте матеріали справи не містять вищезазначеної відмови.

Крім того, обраний позивачем спосіб захисту, який полягає у визнанні за ним права на користування земельною ділянкою з посиланням на технічну документацію та в межах визначених нею, фактично не конкретизують , яке саме право було порушено відповідно до ст. 16 ЦК України.

Під час підготовчого провадження позивач не скористався правом на зміну позовних вимог,уточнення характеру спірних правовідносин,що роз`яснювалось представнику позивача як судом першої інстанції так і Апеляційним судом Харківської області в ухвалі від 20.09.2018, та обрав неналежний спосіб захисту, що є підставою для відмови у позові.

Також, судом не встановлено потребу в захисті прав позивача в судовому порядку, оскільки, як було зазначено вище, матеріалами справи не підтверджено звернення у передбаченому законом порядку до компетентних органів для вирішення питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості такого звернення в подальшому.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 38 - 40, 116, 118, 122, 125, 186 Земельного кодексу України, ст. ст. 1,2 Закону України « Про землеустрій», ст. 5, 10-13, 43, 76- 77, 177, 259, 263-265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , про визнання за ним права на користування земельною ділянкою в розмірі 0, 25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в межах, котрі визначені документом під назвою «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлений на його замовлення приватним підприємством «Земстройпроект» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2019 року.

СУДДЯ