Провадження №2/369/1311/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Середенко Б.С.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м Києві заяву відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

12 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, яку мотивував тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з 2004 року. Ще за довго до реєстрації шлюбу ним було придбано спірну квартиру, тому дана квартира не може бути спільним майном подружжя. Вважає позов надуманим та необґрунтованим. При вирішенні даного клопотання просив захистити його права власника на вільне володіння, користування та розпорядження майном, що гарантоване як чинним законодавством України, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Просив суд на підставі ст. 158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 29 серпня 2018 року, шляхом скасування арешту, накладеного на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 подану заяву підтримала та просила задоволити.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача Ніколайчук О.В. проти доводів заяви заперечував та просив відмовити в задоволенні заяви.

При розгляді заяви встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено вчиняти дії, спрямовані на перереєстрацію квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи; за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті судом, поставляється ухвала.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1, 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви, предметом спору по даній цивільній справі є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто позовні вимоги стосуються квартири, тому суд приходить до висновку, що під час винесення ухвали про забезпечення позову було враховано відповідність заходу забезпечення позову позовним вимогам та його співмірність.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Однак, в клопотанні про скасування забезпечення позову, позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність та доцільність скасування забезпечення, не наведено доводів щодо достатності забезпечення позову у такому вигляді як просить відповідач, а саме лише посилання в заяві на порушення права власника без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, забезпечення стосується лише вільного розпорядження спірним майном.

На момент розгляду заяви відповідача спір між сторонами по суті не вирішений, розгляд справи не завершений, обставини, які були підставою для забезпечення позову, існують на момент розгляду заяви, а отже необхідність застосування заходів забезпечення позову не відпала, оскільки скасування вжитих судом заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду в подальшому.

Враховуючи викладене, а також висновки суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги, викладених у постанові Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку із чим заява відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 18 вересня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич