ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 396/475/19

провадження № 22-ц/4809/1381/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Авраменко Т.М., Черненка В.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

Відповідач: ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року, у складі головуючого судді Гарбуз О.А., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк) звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач в обгрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.03.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити кредитний ліміт.

Відповідно до умов договору сторони погодили відповідні базові процентні ставки за користування кредитними коштами, а також визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів.

Вказує, що відповідач порушила умови кредитного договору, а тому станом на 31.01.2019 року, має заборгованість за кредитом в розмірі 309053,15 грн.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 121956,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10000,00 грн., проценти за користування кредитом з 24.03.2011 року по 30.12.2017 року в розмірі 111 956,3 34 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком пропущено загальний строк позовної давності на звернення до суду, проте позивач не погоджується з таким висновком суду. Зазначає, що відповідачу була перевипущена кредитна карта № НОМЕР_1 на нову № НОМЕР_2 , з терміном дії картки до 31/07/2018 року. Посилається, що оскільки строк дії карти встановлено до 31/07/2018 року, а тому АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в межах строків загальної позовної давності у три роки у відповідності до ст. 257 ЦК України, що підтверджується відповідними доказами у справі. Вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання про застосування позовної давності не визначився із початком її перебігу, оскільки без установлення обставин щодо обов`язку відповідачем погашення кредиту у повному розмірі, не пізніше останнього місяця, указаного на платіжній картці, неможливо визначити початок перебігу позовної давності, передбачений ст. 253 ЦК України, та його переривання, а від вирішення питання про сплив позовної давності до основної вимоги залежить і вирішення питання про сплив такої і до додаткових вимог.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною скаргою.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Посилається на законність та обгрнутованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрнутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 .В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам .

Судом першої інстанції було встановлено, що 24.03.2011 року між відповідачем ОСОБА_1 та банком АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір б/н про надання кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсоткової ставки 30.00% на рік. З кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підписала та подала банку заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та оформлення на її ім`я кредитної картки «Універсальна». Своїм підписом на анкеті-заяві відповідачка підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодилася з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с. 9).

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання та договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Таким чином, встановлено, що сторони перебували у договірних правовідносинах.

Звертаючись із позовом позивач вказував, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому станом на 31.01.2019 року виникла заборгованість в сумі 309 053,15 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 10000,00 грн., процентів за кредитом 295 655,81 грн., пені та комісії 3397,34 грн., що підтверджується розрахунком банку (а.с.6-8). Позивач просив стягнути з відповідача не всю суму заборгованості , а лише частину заборгованості за кредитом у розмірі 121 956,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10000,00 грн., процентів за користування кредитом, нарахованими з 24.03.2011 року по 30.12.2017 року в розмірі 111956,34 грн.

Судом встановлено та визнано сторонами, що строк дії карти, яку було видано ОСОБА_1 діяла до 30.11.2014 року.

Докази перевипуску кредитної карти із продовженням строку її дії, позивачем не надано і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, відповідач зазначала, що за перевипуском карти до позивача (банку) не зверталась, а фото, що містяться в матеріалах справи (а.с.71 72) не ідентифікують часу, місця та обставин, а також виду, номеру та серії банківських карток , на які посилається позивач.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.03.2011 року вбачається, що останній платіж відповідач здійснила по карті - 19.11.2013 року на суму 570,00 грн. та 20.11.2013 року зняла кошти з банкомату (а.с. 89).

В подальшому всі інші операції за картою проводились в автоматичному режимі, тобто списувалися кошти з карткового рахунку без згоди ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідач просила суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Окремого договору щодо збільшення позовної давності, при вирішення спірних правовідносин, сторонами не укладалося.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом поза строком позовної давності, а відповідач заявив клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів, погоджується із даним висновком суду першої інстанції і вважає , що рішення суду є законним та обгрунтованим, тому що позивачем належними і допустимим доказами не доведено факту надання відповідачу нової картки, що продовжує кредитні правовідносини між сторонами.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

За таких обставин суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10.10.2019 року складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Т. М. Авраменко

В. В. Черненко