РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/12685/19

Провадження № 22-ц/4815/1145/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука А.І. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2019 року, ухвалену в складі судді в м. Рівне, у справі за № 569/12685/19

в с т а н о в и в:

В липні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвоката Дяденчука А.І. подав заяву про забезпечення позову.

Просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , а також просив суд заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам використовувати та експлуатувати в будь-який спосіб транспортний засіб причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що у зв`язку з тим, що під час судового розгляду відповідачем можуть бути вчинені дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2019 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяденчука А.І. про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що будь-яких доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду заявник суду не надав в заяві обґрунтованих аргументів не навів.

В апеляційній скарзі заявник посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що в процесі експлуатації причепа відповідач може його знищити або пошкодити, а отже невжиття заходів забезпечення позову може привести до неможливості виконання судового ріщення.

Просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу витребування у відповідача із незаконного володіння рухомого майна «причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01» власником якого являється позивач.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову у справі про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння, а саме - причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, при цьому посилався, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та відмовляється добровільно повертати причіп йому як власнику майна.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне йому спірне рухоме майно заявник посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що майбутнє судове рішення може бути не виконано, оскільки відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження, пошкодження, знищення майна. Крім того, вказував, що причіп зник із автомобільної стоянки, а також за його заявою з цього приводу відносно ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження за ознаками шахрайських дій.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскільки предметом спору є витребування рухомого майна, а тому даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти дії щодо використання цього майна є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно фактично перебуває в його користуванні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука А.І. задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2019 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука А.І. про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам використовувати та експлуатувати в будь-який спосіб транспортний засіб , що являє собою причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Шимків С.С.