П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/1340/19

Провадження № 22-ц/818/3861/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Бурлака І.В.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - фізична особа- підприємець ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року в складі судді Григор`єва Б.П.

встановив:

У лютому 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

27 травня 2019 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення по справі комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи.

З урахуванням уточнень та доповнень до клопотання, відповідач зазначила, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 вказала, що при ухваленні постанови по справі № 641/1811/18, суд не дав оцінку діям іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , чим проявив односторонній, необ`єктивний розгляд справи, вважає свою вину не доведеною.

З огляду на зазначене, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності не може свідчити про відсутність вини зі сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , оскільки питання щодо встановлення його вини судом не розглядалось, протокол про порушення ним правил дорожнього руху не був складений.

У зв`язку з цим, відповідач просила призначити комплексну судову автотехнічну та трасологічну експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса з наступних питань :

1. Чи можливо за схемою ДТП встановити розташування місця зіткнення вздовж проїзної частини проспекту Гагаріна з конкретною вказівкою відносно проїзної частини вул. Молочної. Крім того, що вона розташовувалась перед кінцевим положенням обох автомобілів, тобто позаду проїзної частини автомобіля «Лексус» із задньої частини автомобіля «Мазда»?

2. Як були розташовані автомобіль «Лексус» та «Мазда» в момент первинного контакту:- під прямим кутом (між їх поздовжніми осями)? Під кутом відміним від 90 градусів, тобто в положенні, яке не виключає передуючий зіткненню маневр автомобіля «Мазда» зліва від зустрічної водія Лексуса смуги руху?

3. Чи маються на схемі ДТП сліди що підтверджують факт наближення автомобіля «Мазда» до перехрестя по вул. Молочній з боку Гольдбергівської церкви ?

4. Як повинен був діяти відповідно до вимог правил ПДД водій автомобіля «Лексус» при виникненні небезпеки для руху при непоступленні дорогою і виконуючи маневр лівого повороту зустрічного автомобіля «Мазда»?

5. Як повинен був діяти відповідно до вимог правил ПДД водій автомобіля «Мазда» перед виконанням маневру лівого повороту при наявності зеленого сигналу світлофора для обох зустрічних потоків руху по проспекту Гагаріна?

6. Якими діями водія автомобіля «Мазда» у цьому випадку визначалось попередження зіткнення для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру?

7. Чи маються при вказаних вище умовах у діях водія автомобіля «Мазда» невідповідності вимогам ПДД які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з цим ДТП.

Ухвалою Комінтернівського міського суду Харківської області від 14 червня 2019 року поновлено процесуальний строк для подання відповідачем клопотання про призначення експертизи, витребування матеріалів адміністративної справи.

Клопотання представника позивача про призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи задоволено частково.

Призначено у справі № 641/1811/18 комплексну автотехнічну та трасологічну експертизи, проведення якої доручено Харківському НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

26 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 на зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя не вправі був призначати проведення автотехнічної експертизи та трасологічної експертизи в рамках цивільної справи, оскільки її проведення повинно було здійснюватись в рамках розгляду адміністративної справи № 641/1811/18. Відповідач була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення. На постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності адвокатом Щит І.А . було подано апеляційну скаргу, в якій він ставив питання про призначення у справі автотехнічної експертизи та скасування постанови суду першої інстанції. В задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги було відмовлено з огляду на те, що з матеріалів вбачалося, що районний суд відповідно до ст. 277-1 КУпАП вжив заходів для повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_2 була присутня при розгляді справи, надавала суду пояснення. Відповідно до розписки відповідачка була ознайомлена зі змістом постанови про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2018 року, про необхідність сплати штрафу. Крім того, в матеріалах адміністративної справи № 641/18116/18 містяться квитанції від 18 квітня 2018 року про оплату ОСОБА_2 судового збору в сумі 352,40 грн та штрафу в сумі 340 грн. Дані обставини вже були встановлені Апеляційним судом Харківської області в постанові від 31 серпня 2018 року та не потребують доказуванню згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України.

Ці обставини підтверджують, що ОСОБА_2 була обізнана про свої права та обов`язки, жодним чином не обмежена в реалізації своїх прав. Під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не наполягала на наявності вини в діях іншого учасника ОСОБА_3 . Суд, за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , не вправі сам збирати докази, позбавлений можливості встановлювати вину іншого учасника ДТП ОСОБА_3 Натомість ОСОБА_2 визнала законною та обґрунтованою постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки сплатила всі присудженні до стягнення суми.

На думку апелянта, суд не повинен був призначати автотехнічну та трасологічну експертизу в рамках розгляду цивільної справи, оскільки її проведення повинно було здійснюватися в рамках розгляду адміністративної справи № 641/1811/18. Такі дії суду можуть призвести до негативних наслідків та порушення принципу правової визначеності та остаточного рішення суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського міського суду Харківської області від 14 червня 2019 року у цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Призначено справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу до розгляду Харківським апеляційним судом в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, за адресою: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А, на 12 год. 45 хв. 30 липня 2019 року.

26 липня 2019 року ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, та 29 серпня 2019 року доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Вказує на те, що при прийнятті постанови по адміністративній справі № 641/1811/18 суд не надав оцінки діям іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , у заявку із чим дана справа була розглянута не всебічно та необ`єктивно. Вважає, що наявність постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом відсутності вини іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , оскільки судом питання його вини не вирішувалось, протокол відносно ОСОБА_3 не складався.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково клопотання представника позивача про призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи, суд поновив процесуальний строк для подання процесуальний строк для подання відповідачем клопотання про призначення експертизи, витребування матеріалів адміністративної справи, призначив у справі № 641/1811/18 комплексну автотехнічну та трасологічну експертизи, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що у випадку встановлення вини особи у ДТП постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ця особа не позбавлена права доводити протиправність дій інших учасників ДТП і причинний зв`язок цієї протиправності із завданою шкодою.

Суд, аналізуючи матеріали справи, враховуючи що предмет спору є, зокрема, відшкодування завданих збитків, для всебічного дослідження обставин справи, вважав за необхідне призначити комплексну судову автотехнічну та трасологічну експертизи, так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання.

Посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, враховуючи, необхідність встановлення всіх обставин, які мають значення для всебічного, повного, об`єктивного, неупередженого розгляду справи, необхідність використання матеріалів справи № 641/1811/18 для проведення комплексної експертизи суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про витребування справи слід задовольнити.

З висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитись, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в лютому 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

27 травня 2019 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення по справі комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи.

З урахуванням уточнень та доповнень до клопотання, відповідач зазначила, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 вказала, що при ухваленні постанови по справі № 641/1811/18, суд не дав оцінку діям іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , чим проявив односторонній, необ`єктивний розгляд справи, вважає свою вину не доведеною.

З огляду на зазначене, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності не може свідчити про відсутність вини зі сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , оскільки питання щодо встановлення його вини судом не розглядалось, протокол про порушення ним правил дорожнього руху не був складений.

У зв`язку з цим, відповідач просила призначити комплексну судову автотехнічну та трасологічну експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса з наступних питань :

1. Чи можливо за схемою ДТП встановити розташування місця зіткнення вздовж проїзної частини проспекту Гагаріна з конкретною вказівкою відносно проїзної частини вул. Молочної. Крім того, що вона розташовувалась перед кінцевим положенням обох автомобілів, тобто позаду проїзної частини автомобіля «Лексус» із задньої частини автомобіля «Мазда»?

2. Як були розташовані автомобіль «Лексус» та «Мазда» в момент первинного контакту:- під прямим кутом (між їх поздовжніми осями)? Під кутом відміним від 90 градусів, тобто в положенні, яке не виключає передуючий зіткненню маневр автомобіля «Мазда» зліва від зустрічної водія Лексуса смуги руху?

3. Чи маються на схемі ДТП сліди що підтверджують факт наближення автомобіля «Мазда» до перехрестя по вул. Молочній з боку Гольдбергівської церкви ?

4. Як повинен був діяти відповідно до вимог правил ПДД водій автомобіля «Лексус» при виникненні небезпеки для руху при непоступленні дорогою і виконуючи маневр лівого повороту зустрічного автомобіля «Мазда»?

5. Як повинен був діяти відповідно до вимог правил ПДД водій автомобіля «Мазда» перед виконанням маневру лівого повороту при наявності зеленого сигналу світлофора для обох зустрічних потоків руху по проспекту Гагаріна?

6. Якими діями водія автомобіля «Мазда» у цьому випадку визначалось попередження зіткнення для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру?

7. Чи маються при вказаних вище умовах у діях водія автомобіля «Мазда» невідповідності вимогам ПДД які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з цим ДТП.

Ухвалою Комінтернівського міського суду Харківської області від 14 червня 2019 року поновлено процесуальний строк для подання відповідачем клопотання про призначення експертизи, витребування матеріалів адміністративної справи.

Клопотання представника позивача про призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи задоволено частково.

Призначено у справі № 641/1811/18 комплексну автотехнічну та трасологічну експертизи, проведення якої доручено Харківському НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частинами 1 - 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною першою ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з клопотанням про призначення ОСОБА_2 вказала, що при ухваленні постанови по справі № 641/1811/18, суд не дав оцінку діям іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , чим проявив односторонній, необ`єктивний розгляд справи, вважає свою вину не доведеною.

З огляду на зазначене, вважала, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності не може свідчити про відсутність вини зі сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , оскільки питання щодо встановлення його вини судом не розглядалось, протокол про порушення ним правил дорожнього руху не був складений.

Як свідчать матеріали справи, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.

Постанова набрала законної сили 03 травня 2018 року. (а.с. 27).

Згідно змісту постанови, 27 лютого 2018 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Lexus 470», в районі перехрестя просп. Гагаріна та вул. Молочна в м. Харкові здійснила проїзд на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Mazda CX-5», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненому правопорушенні визнала, про скоєне показала як вказано вище.

Крім пояснень самої ОСОБА_2 , її вина у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 073150 від 14.03.2018, схемою ДТП та письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_2 скоїла порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то її дії суд кваліфікував за ст. 124 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнав її щире каяття.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у розумінні положень КУпАП України, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення, за наслідком розгляду якого суд має право прийняти одне із рішень, передбачених ст. 284 КУпАП. Прийняття рішення, не передбаченого п.п.1-3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, та щодо особи, протокол про адміністративне правопорушення відносно якої не складався, є неможливим. Складання протоколу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху відноситься виключно до компетенції органів ДАІ, положення КУпАП не наділяють суд повноваженнями ініціювати зазначене питання, порядок виділення матеріалів для притягнення особи до адміністративної відповідальності чинним законодавством у справах про адміністративні правопорушення не передбачений.

Зважаючи на те, що суд відповідно до норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення не наділений повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки протокол відповідними органами відносно ОСОБА_3 не був складений, питання про наявність його вини у скоєнні адміністративного правопорушення суд не вирішував.

Як сама зазначила ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався, судом питання його вини не вирішувалось.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, було встановлено у справі про адміністративне правопорушення. Постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року набрала законної сили.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені у даній адміністративній справі обставини не потребують доказуванню згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом із тим, як свідчать матеріали справи, предметом даного позову є відшкодування збитків в порядку регресу. Встановлення обставин наявності чи відсутності вини осіб в дорожньо-транспортній пригоді не є предметом розгляду та відповідно не входить до предмету доказування у даній цивільній справі.

Вказані обставини, на які в обґрунтування призначення експертизи посилається ОСОБА_2 , не стосуються предмета доказування даної цивільної справи, оскільки призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи не є необхідним для з`ясування обставин, що мають значення для справи про відшкодування збитків в порядку регресу.

А висновок даної експертизи не буде належним доказом на підтвердження заперечень відповідача та обставин, які підлягають встановленню при ухваленні судового рішення у даній цивільній справі.

Крім того, вина ОСОБА_2 була встановлена постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, встановлені у даній адміністративній справі обставини не потребують доказуванню згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно вимог статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги щодо стягнення з ОСОБА_2 судовий збір за розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про призначення експертизи є передчасними, та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України будуть вирішені судом першої інстанції під час розподілу судових витрат між сторонами при ухваленні судового рішення по суті спору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова