Провадження № 2/161/680/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньм`ясотрейд» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Хрещатик» (надалі -ПАТ КБ «Хрещатик») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Хрещатик» зазначає, що 10.04.2013р. між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньм`ясотрейд" було укладено Договір № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування. Відповідно до п.п.1 Договору з метою своєчасного виконання зобов`язань позичальника, банк надає позичальнику овердрафтний кредит шляхом проведення платежів позичальника на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку позичальника. Згідно п. 1.2 Договору позичальник зобов`язався використати ліміт овердрафту на цілі, передбачені цим договором, для поповнення обігових коштів, сплатити банку відсотки за користування цим овердрафтом і комісійні у розмірі та порядку, передбаченому цим договором, та повернути банку суму кредиту в порядку й строки, передбачені цим договором. У відповідності до п. 2.5 Договору банк зобов`язується нараховувати на суму фактичної заборгованості за овердрафтом відсотки за фактичний час користування овердрафтом. Відсотки за користування кредитом нараховуються банком щомісячно, починаючи з дня виникнення позичкової заборгованості, за фактичний термін користування кредитом, з урахуванням суми заборгованості, діючої процентної ставки з розрахунку 365/366 днів у році. Згідно з пунктом 4.1 Договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за овердрафтом не пізніше ніж через 30 календарних днів із дня виникнення заборгованості та в останній день дії Договору про овердрафтне кредитування. П. 7.1 Договору передбачено, що за порушення термінів повернення овердрафту та сплати відсотків позичальник сплачує банку, додатково до встановленої відсоткової ставки за овердрафтом пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня. 10.04.2013р між банком, позичальником та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 01-овер/276-3. Згідно п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов`язався перед банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов`язань перед банком по погашенні одержаного кредиту відповідно до договору про овердрафтне кредитування № 01-овер/276 від 10.04.2013р. Позичальником допущені порушення умов кредитного договору. Так, станом на 01.06.2018р. заборгованість позичальника за кредитним договором становить 1556721,75грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом становить 474142,56грн., заборгованість по процентах за кредитом - 688388,91грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 75473,11грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 102982,30 грн., інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості - 173062,03грн., три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту (ст.625ЦКУ) - 42672,83грн., а всього: заборгованість за кредитним договором становить - 1556721,75грн.

30 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 490551,35грн., з них: прострочена заборгованість за кредитом-474142,56грн., заборгованість за процентами за кредитом - 16229,65грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту -168,87грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів -10,27грн., а всього - 490551,35грн. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1066349,53грн., з них: заборгованість за процентами за кредитом 672159,26грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 75473,11грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 102982,30 грн., інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості - 173062,03грн., три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту (ст.625ЦКУ) - 42672,83грн.

Станом на дату подання позовної заяви зобов`язання не виконано.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016р. №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ Хрещатик» 06.06.2016 по 05.06.2018рр. включно, призначено уповноважену особу фонду та делеговано і повноваження ліквідатора ПАТ «КБ Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Костенку І.І . На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 р. № 234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації» ПАТ КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до ст.52 цього ж Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості. Таким чином, неплатоспроможний майновий стан ПАТ «КБ «Хрещатик», підтверджений постановою Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 р. № 234 та не потребує доказування. У банку на даний час фактично немає жодного доходу, оскільки банківська діяльність не здійснюється, триває ліквідаційна процедура банку. Усі кошти, одержані в результаті ліквідації, в силу закону направляються виключно на погашення вимог кредиторів згідно черговості. Як вбачається з витягу з кошторису витрат ПАТ «КБ «Хрещатик», доданого до позовної заяви, статтею кошторису «судовий збір» на серпень 2018 передбачено можливі витрати на судовий збір у сумі 67 500,00 грн. У зв`язку з обмеженою сумою кошторису та великим обсягом подачі позовних заяв ПАТ «КБ «Хрещатик» немає наразі можливості оплатити судовий збір. У справі «ФК Мребеті проти Грузії» ЄСПЧ вказав на недопустимість обмеження права на доступ до правосуддя виключно через бажання суду поповнити державний бюджет без врахування майнового стану сторони. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, банк звертався до відповідача з претензією від 12.07.2018р. Проте зазначена вимога залишилась без виконання.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд відстрочити публічному акціонерному товариству «КБ «Хрещатик» сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в сумі 1066349,53грн.

Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності, яку мотивує тим, що 10 квітня 2013 року між позичальником ТОВ «Волиньм`ясотрейд» та ПАТ «КБ «Хрещатик» був укладений Договір № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування, за умовами якого банк надав позичальнику овердрафтний кредит шляхом проведення платежів позичальника на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку позичальника у межах установленого ліміту овердрафту в сумі 500 000,00 грн. терміном погашення до 09.10.2013 року. 10 квітня 2013 року між ОСОБА_1 , як поручителем, ТОВ «Волиньм`ясотрейд» та ПАТ «КБ «Хрещатик» був укладений Договір поруки № 01-овер/276 - 3, згідно умов якого, ОСОБА_1 зобов`язується перед кредитором нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання ТОВ «Волиньм`ясотрейд» зобов`язань перед кредитором по погашенню одержаного кредиту відповідно до договору про овердрафтне кредитування №01-овер/276 від 10.04.2013р. в сумі 500 000,00 гривень, укладеного між кредитором ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Волиньм`ясотрейд» , кінцевим терміном погашення 10 жовтня 2013р., належних за користування кредитом процентів з розрахунку 28% річних, а також комісій, штрафів і пені. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 січня 2014р. у справі № 161/18455/13-ц було задоволено позов ПАТ «КБ «Хрещатик» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Волиньм`ясотрейд» про солідарне стягнення заборгованості за Договором про овердрафтне кредитування №01-овер/276 від 10.04.2013р., Договором поруки № 01-овер/276 - 2 від 10.04.2013р.в розмірі 490 551,35 гривень, з яких: 474 142,56 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 16229,65 гривень - відсотки за користування кредитом; 168,87 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 10,27 гривень - пеня за прострочення сплати відсотків. Тобто, у позивача вже є рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із позичальника та поручителя і повторне стягнення заборгованості за кредитним договором не допускається. Крім того, зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів за кредитом. Права й інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання . Тому ПАТ «КБ «Хрещатик» не мав права нараховувати відсотки за Договором № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування після 10.10.2013р., у зв`язку із закінченням строку його дії, а також у зв`язку із стягненням заборгованості із боржника та з поручителів, згідно рішення суду. Отже, вимога позивача про стягнення з поручителів відсотків за кредитом в розмірі 672 159,26 гривень, що були нараховані після закінчення строку дії кредитного договору та стягнення заборгованості згідно рішення суду є безпідставною. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки. Зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося , то спливла і позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Відтак, позивачем не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Тому, вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо стягнення із поручителя заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 75473,11 гривень та пенею за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 102982,30 гривень є незаконними, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Позивач дізнався про порушення свого права з моменту неповернення позичальником та/або поручителем кредиту та процентів за ним, відповідно з цього часу він набув права нараховувати інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідно до Правової позиції Верховного суду України відповідно до Постанови від 01.10.2014р. у справі № 6-133цс14 за договором про комплексне банківське обслуговування, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного банком, станом на 01.06.2018р. інфляційні витрати від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту були нараховані за період з 01.06.2015р. по 31.05.2018р. Цей період нарахування вважає таким, що суперечить ст. 257 - 261, ст. 267 ЦК України, оскільки строк повного погашення кредиту закінчився 10.10.2013р., трирічний термін із правом банку звернутися за захистом свого порушеного права до суду із позовом до поручителя ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості в розмірі 173 062,03 гривні та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 42672,83 гривень слід відраховувати з 10.10.2013р. по 09.10.2016р. Вважає заявлені вимоги банку про стягнення з поручителя інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту незаконними, такими, що заявлені поза межами строків позовної давності.

Представник ОСОБА_1 просить застосувати позовну давність у справі № 161/13039/18 за позовом ПАТ «КБ «Хрещатик» до нього, третя особа- ТОВ «Волиньм`ясотрейд» про стягнення заборгованості в розмірі 1 066 349,53 гривні, та відмовити за безпідставністю ПАТ «КБ «Хрещатик» в позові до нього про стягнення заборгованості за Договором № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування від 10 квітня 2013р. та Договором поруки № 01-овер/276 - 3 від 10 квітня 2013р. в повному обсязі.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою просить відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у заяві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи або пояснення щодо позову від нього на адресу суду не надходили.

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності представника третьої особи .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) одну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Уразі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як випливає з матеріалів справи, між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньм`ясотрейд" 10 квітня 2013 року було укладено Договір № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування, за умовами якого банк надав останньому овердрафтний кредит шляхом проведення платежів товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньм`ясотрейд" на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку позичальника у межах установленого ліміту овердрафту в сумі 500 000,00 грн. терміном погашення до 09.10.2013 року.

Крім цього, 10 квітня 2013 року між ОСОБА_1 , як поручителем, ТОВ «Волиньм`ясотрейд», як позичальником, та ПАТ «КБ «Хрещатик», як кредитором, був укладений Договір поруки № 01-овер/276 - 3, згідно умов якого, ОСОБА_1 зобов`язався перед ПАТ «КБ «Хрещатик» нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання ТОВ «Волиньм`ясотрейд» зобов`язань перед кредитором по погашенню одержаного кредиту відповідно до договору про овердрафтне кредитування №01-овер/276 від 10.04.2013р. в сумі 500 000,00 гривень, укладеного між кредитором ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Волиньм`ясотрейд» , з кінцевим терміном погашення 10 жовтня 2013р., належних за користування кредитом процентів з розрахунку 28% річних, а також комісій, штрафів і пені.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 січня 2014р. у справі № 161/18455/13-ц було задоволено позов ПАТ «КБ «Хрещатик» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Волиньм`ясотрейд» про солідарне стягнення заборгованості за Договором про овердрафтне кредитування №01-овер/276 від 10.04.2013р., Договором поруки № 01-овер/276 - 2 від 10.04.2013р. в розмірі 490 551,35 гривень, з яких: 474 142,56 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 16229,65 гривень - відсотки за користування кредитом; 168,87 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 10,27 гривень - пеня за прострочення сплати відсотків.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Права й інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів за кредитом право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Таким чином, з урахуванням наведеного, ПАТ «КБ «Хрещатик» не вправі був нараховувати відсотки за Договором № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування після 10.10.2013р., у зв`язку із закінченням строку дії цього договору, а також у зв`язку із стягненням на піставі рішення суду заборгованості із боржника та поручителів.

Судом встановлено, що вимога позивача про стягнення з поручителів відсотків за кредитом в розмірі 672 159,26 гривень, що були нараховані після закінчення строку дії кредитного договору та стягнення заборгованості згідно рішення суду є безпідставною і до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 260 ЦК України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Вказане не дає підстав для обчислення спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки за 12 останніх місяців перед зверненням позивача до суду у справі № 161/13041/18, оскільки на відміну від неї у справі № 6-116цс13 строк кредитування на момент звернення до суду не сплив, а термін дії Договору № 01-овер/276 про овердрафтне кредитування від 10.04.2013р. закінчився 09.10.2013р. (п. 9.1.)

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 266 ЦК України , зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки.

Позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом спливла, в зв`язку з тим , що після спливу визначеного договором строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося .

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку із пропуском строку позовної давності, вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо стягнення із поручителя заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 75473,11 гривень та пенею за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 102982,30 гривень є безпідставним.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи випливає, що позивач дізнався про порушення свого права з моменту неповернення ТОВ «Волиньм`ясотрейд» та/або ОСОБА_1 кредиту та процентів за ним, відповідно з цього часу він набув права нараховувати інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно Правової позиції Верховного суду України у справі № 6-133цс14 від 01.10.2014р. за договором про комплексне банківське обслуговування, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на 01.06.2018р. інфляційні витрати від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту були нараховані за період з 01.06.2015р. по 31.05.2018р.

Частиною першою статті 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі статтею 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати .

Однак вказаний період нарахування суперечить ст.ст. 257 - 261, ст. 267 ЦК України, оскільки строк повного погашення кредиту закінчився 10.10.2013р., трирічний термін із правом банку звернутися за захистом свого порушеного права до суду із позовом до поручителя ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості в розмірі 173 062,03 гривні та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 42672,83 гривень необхідно рахувати з 10.10.2013р. по 09.10.2016р.

Тобто, заявлені вимоги банку про стягнення з поручителя інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту є безпідставними, оскільки заявлені поза межами строків позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові .

Крім того, враховуючи, що вищевказаним рішенням суду заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1 та ТзОВ «Волиньм`ясотрейд» стягнуто, тому повторне стягнення такої заборгованості є безпідставним.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року позивач був звільнений від сплати судового збору , в задоволенні позову ПАТ КБ «Хрещатик» відмовлено, а тому з останнього підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 15995,24грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4 , 5, 12, 13 , 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України , ст.ст. 253, 256, 267, 1054 Цивільного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньм`ясотрейд» про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; адреса фактичного місцезнаходження та для листування: 01601 м Київ, вул. Прорізна, 8, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 15995,24грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 24 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Хрещатик» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; адреса фактичного місцезнаходження та для листування: 01601 м Київ, вул. Прорізна, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській обл. 05.02.2007, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньм`ясотрейд", , адреса: 43000, м. Луцьк, вул. Кафедральна, 11.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта