КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7031/13
Провадження № 6/552/195/19
У Х В А Л А

18.09.2019 року Київським районним судом м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Дубовик І.О..

розглянув у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецької О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2019 року до Київського районного суду м. Полтави надійшло подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецької О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа посилаючись на те, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 46785387 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Банк Фінанси та кредит » заборгованості у сумі 140288,66 грн. Постановами від 10.03.2015 року відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на доходи боржника, постановою від 19.08.2019 року накладено арешт на майно боржника. У ході виконання рішення суду встановлено, що жодне майно на праві власності за боржником не зареєстровано, остання до відділу на виклики не з`являється, ухиляється від виконання рішення суду, а тому просила тимчасово - до виконання зобов`язань, обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Сторони виконавчого провадження на підставі ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП № 46785387 з примусового виконання виконавчого листа № 552/7031/13-ц від 05 листопада 2013 року виданого Київським районним судом м. Полтава про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2008 року №510-ФР в розмірі 140288,66 грн. солідарно.

Постановою від 10.03.2015 року відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на доходи боржника.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей щодо реєстрації за боржником права власності не нерухоме майно немає.

Постановою державного виконавця від 19.08.2019 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Як вбачається з додатків, що надані до подання, з часу відкриття виконавчого провадження 10.03.2015 року, боржник двічі викликався до державного виконавця, а саме постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2015 року було зобов`язано боржника з`явитись на 10 год. 17.03.2015 року та 04 вересня 2019 року.

За цей час, як вбачається з наданих до подання матеріалів, державним виконавцем здійснювались міри щодо встановлення майна боржника, а саме він звертався з запитами до відповідних реєстрів та установ.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного чи приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний чи приватний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає перелік дій державного виконавця, щодо примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

З часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 10.03.2015 року матеріали подання містять лише два виклики боржника до ВДВС та акт виходу державного виконавця за місце проживання божника від 23 грудня 2014 року.

Державним виконавцем не надано доказів, що ним приймались інші міри щодо виконання рішення суду в межах Закону України «Про виконавче провадження»,а тому звернення з даним поданням є передчасним.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецької О.М. про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В. Кузіна