УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Красновському В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

13.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_3 , із забороною відчуження 1/2 частки квартири, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Заяву передано судді Майдан С.І. 16.09.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_2 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 вбачається, що предметом позову є поділ майна подружжя, зокрема, квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2016 року за цивільною справою №766/7433/16-ц розірвано шлюб, зареєстрований 29.09.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З інформації з Державного реєстру ревучих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 18.07.2007 року.

В заяві про забезпечення позову заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя та існує реальна ймовірність того, що відповідач здійснить продаж спірної квартири, оскільки вважає її особистою власністю, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду на користь позивача у випадку задоволення судом позову.

Враховуючи, що спірне нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 перебуває на праві власності у відповідача та може бути відчуженою відповідачем на момент виконання рішення, що значно ускладнить в подальшому виконання можливого рішення про задоволення позову, суд дійшов переконання, що заява підлягає задоволенню лише в частині накладення арешту на спірну 1/2 частину квартири.

Зазначений захід забезпечення знаходиться в прямому зв`язку із предметом позову та невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача, а тому суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову частково та накласти арешт на спірну 1/2 частину нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_3 (ІН: НОМЕР_1 ).

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 17 вересня 2019 року.

Суддя: С.І.Майдан